SVKRKiKS HARDSAAl.I.MANXINl.AK x219 



Häradsallmänningarnas totalytvidd motsvarar ungefärligen en tjärdedel utav 

 landskapen Hallands och Närkes samt är på omkring 17,000 hektar när 

 lika stor som landskapet Ölands. Av rikets samtliga allmänna skogar utgöra 

 de en till ytvidden ringa — men värdefull — del. Jämföras de åter med 

 de allmänna skogarna uti endast de landsdelar, varinom häradsallmänningar 

 äro belägna, ställa sig förhållandena helt annorlunda. Sammanräknas exempel- 

 vis ytvidden av kronoparker och ecklesiastika skogar var för sig inom län 

 innehållande allmänningar, med den begränsning, att för Kopparbergs, Jön- 

 köpings och Kalmar län, vilka vardera innesluta endast en häradsallmänning, 

 blott de revir medtagas inom vilka allmänningar äro belägna, d. v. s. Koppar- 

 bergs, Eksjö och Kalmar revir, befinnes arealen av kronoparker utgöra 

 204,293 och av ecklesiastiska skogar 92,729 hektar. Häri ingår icke inägo- 

 arealen, varom för sistnämnda skogar uppgifter saknas i den officiella stati- 

 stiken. Frånräknas denna även beträffande allmänningarna, utgöra deras yt- 

 vidd 114,237 hektar vilken sålunda är mindre än kronoparkernas, men större 

 än de ecklesiastika skogarnas. Medelarealen per skog inom var och en av 

 dessa grupjier uppgår för allmänningarna till 2,004, tor kronoparkerna till 

 1,421 och för de ecklesiastika skogarna till 71 hektar. Skillnaden mellan 

 de förra och de senare är ju betydlig och framstår i ännu klarare ljus om 

 såsom i > Sveriges Häradsallmänningar» skogarna fördelas i storleksklasser. 

 Det visar sig därvid, att 32 % av de ecklesiastika skogarna tillhöra klassen 

 o — 25 hektar samt 80 ''o klassen o — 100 hektar. Bland häradsallmänningarna 

 finnes ingen med så obetydlig areal som 25 hektar och endast 3 % hava 

 en areal understigande 100 hektar. Icke mindre än 83 °o ha en ytvidd som 

 överstiger 500 hektar. Bland kronoparkerna finnes det ett större antal små 

 skogar än bland häradsallmänningarna, men å andra sidan finnes det även 

 kronoj^arker med en mycket stor ytvidd, vilken icke uppnås utav några all- 

 männingar. 



Att det saknas verkligt små allmänningar är en betydande fördel, ty det 

 är ju utan vidare klart, att ett stort antal små skogar är betydligt svårare 

 och kostsammare att administrera än ett mindre antal större sådana med lika 

 stor areal. Därtill kommer, att skogsbrukets risker genom skogseld, stormfara, 

 insektshärjningar m. m. äro per ytenhet räknat betydligt större å små än å 

 större skogar. Även virkesproduktionen per hektar blir på grund av den 

 jämförelsevis stora andel av ytvidden, som å de förra utgöres av kantbälten, 

 å vilka tillväxten är ringa, mindre å små än å större skogar. Även fördel- 

 ning å geografiskt skilda skiften liksom figurationen spela i samtliga dessa 

 hänseenden en stor roll. Som regel äro allmänningarna mindre sönderstyckade 

 i skiften än de ecklesiastika skogarna, emedan de endast sällan undergått 

 laga skifte eller liknande lantmäteriförrättningar. Däremot äro de ganska 

 söndersplittrade genom inskjutande eller på dem belägna odlingar och in- 

 lagor, vilka ursprungligen tillhört häradet, men genom skatteläggning eller på 

 annat sätt under tidernas loi)p gått över i kronans ägo. 



Häradsallmänningarna äro, såsom förut antytts, huvudsakligen belägna på 

 skogstrakter mellan härader och län, varför de ofta angränsa varandra eller 

 ligga uti varandras närhet, bildande sammanhängande områden av bety- 

 dande ytvidd. Så finnas exem])elvis på Kolmården med dess utlöpare ett 

 på tre komplex fördelat allmänningsområde med en sammanlagd ytvidd av 

 omkring 17,000 hektar, och på Holaveden mellan Småland och Östergötland 



