SVERIGES HARADSALJ,MANNIN(;AR x221 



köpeskilling av 508,782 kronor. Det län som följer närmast efter är Väst- 

 manlands. Av samtliga allmänningar har Kinda härad inköpt den största 

 ytvidden, omfattande 1,799 hektar för det jämförelsevis billiga priset av 82,350 

 kronor. Då allmänningens ursprungliga totalareal utgör endast 357 hektar, och 

 då det är enbart med inkomster härifrån som omnämnda betydliga område för- 

 värvats, kan man icke underlåta att hysa en viss beundran för allmänningens 

 lyckliga inköpspolitik, i all synnerhet som virkesförrådet å den ursprungliga 

 allmänningen icke anUtats i högre grad än att detsamma uppgår till det 

 icke obetydliga beloppet av 89 kbm i medeltal per hektar produktiv mark. 

 De värdefullaste förvärven komma pa Jönåkers allmänning, som för 219,300 

 kronor inköpt 1,098: — hektar. Fördelas markförvärven å de två förvalt- 

 ningsgrupperna, d. v. s. å allmänningar, som stå under skogsstatens och å 

 sådana som stå under delägarnas vård och förvaltning, visar det sig att å 

 den förstnämnda kommer 7,107 för 990,175 och å den sistnämnda 4,560 

 hektar för 571,862 kronor. I procent av totalarealen vid 1915 års slut hade 

 den förstnämnda gruppen inköpt 10,8 % och den sistnämnda 9 %. I jämförelse 

 med kronoparkernas utökning genom inköp är häradsallmänningarnas absolut 

 taget ganska obetydlig. Relativt är den emellertid något större, i det att härads- 

 allmänningarnas utgör 9,5 och kronoparkernas 8,4% av totalarealen vid 191 5 

 års slut. Härtill kommer även den synnerligen beaktansvärda omständig- 

 heten, att kronoparkernas här ifrågavarande arealökning måste betraktas såsom 

 tillkommen snarare genom ett slags jordbyte än köp, enär en betydlig andel av 

 de nyförvärvade områdena betalts med medel, som erhållits genom försäljning 

 av kronans jordbruksdomäner. 



Penningmedel för häradsallmänningarnas jordförvärv hava anskaffats hu- 

 vudsakligen på två sätt. Antingen hava dylika erhållits genom försäljning 

 av någon större av domänstyrelsen beviljad extra avverkning eller ock hava 

 delägarna härför använt en del av den o)dinarie avkastningen, vilken ofta 

 delvis fonderats med tanke på markinköp. Beviljandet utav extra avverkning 

 har merendels varit förbundet med det villkoret, att det förvärvade området 

 skulle helt införlivas med allmänningen och förvaltas såsom sådan. 



Initiativen till markförvärven hava nästan undantagslöst utgått från all- 

 männingsdelägarna, men staten och framför allt skogsstaten hava väsentligen 

 bidragit till deras förverkligande. Samarbetet mellan allmänningsstvrelserna 

 och skogsstatstjänstemännen har i detta hänseende varit mycket gott och 

 därför även lett till betydande resultat. 



Markens beskaffenhet. 



Marken är givetvis inom skogar med sä stor utsträckning som allmänning- 

 arna av synnerligen växlande bördighet. Bristande material gör det omöj- 

 ligt att åstadkomma någon tillförlitlig statistik rörande boniteten, d. v. s. 

 markens produktionsförmåga, men de i regel stora virkesförråden liksom 

 andra omständigheter ställa det utom tvivel, att denna är minst lika stor och 

 troligen större än medeltalet inom mellersta Sveriges skogar. 



Virkesförrådet, 



Virkesförrådet, vilket nästan enbart består av tall- och granvirke och utav 

 vilket virke av björk, asp, al och ek utgör endast en obetydlig andel, upp- 



