224 X J. A. A Ml LON 



1 20-årig omloppsliil och 5-årig kulturtid normalt lördelas jjä 20-äriga ålders- 

 klasser, varefter ytvidden inom varje sådan klass multiplicerats med klas- 

 sens förhanden varande medelkubikmassa j^er hektar. På så sätt erhälles 

 förrådet inom varje klass. Oe båda andra förutsättningarna hava uppställts 

 med tillhjälp av Mnass och Schwappnchs erfarenhetstabeller för tall, av vilka 

 den förra avser en svag och den senare en jämförelsevis stark gallringsgrad. 

 Ur tabellen framgår, att det nuvarande virkesförrådet av över 1 00-årig skog 

 betydligt överstiger vad som efter alla tre förutsättningarna kan anses nor- 

 malt. Enligt såväl Maass' som Schwappachs erfarenhetstabeller skulle detsamma 

 endast utgöra 28 % av totala förrådet men i verkligheten uppgår det till 

 47 % därav, vilket innebär att det befintliga förrådet av skog utav denna 

 ålder överstiger det normala med icke mindre än 1,411,462 kbm. 



På skog under 100 år finnes brist, vilket framför allt gör sig gällande 

 inom åldrarna 61—80 år. 



Administrationen. 



Den nuvarande administrationen av häradsallmunningarna regleras genom 

 kungl. förordningen den 26 januari 1894. Enligt densamma skola de »be- 

 handlas efter sådana på vetenskapliga regler grundade, för olika ortförhål- 

 landen lämpade hushållningsplaner, som avse skogens framtida bestånd och 

 högsta avkastning». De driftsekonomiska riktlinjer, som utstakas härigenom 

 äro ganska oklara. Orden »högsta avkastning» kunna nämligen tolkas på 

 vitt skilda sätt. Antingen kunna de anses avse högsta virkesavkastning eller 

 ock högsta penningeavkastning, i vilket fall avkastningen kan beräknas såväl 

 med som utan hänsyn till produktionskostnadernas förräntning. Genom det 

 indelningscirkulär, som av domänstyrelsen utfärdades den 26 maj 1896, sking- 

 rades icke denna otydlighet. I allmänhet planlades hushållningen efter 

 ganska långa omloppstider, vilket medförde en efter nutida åsikter låg hu- 

 vudavverkning, och då den starkare gallringens betydelse först under det se- 

 naste decenniet blivit fullt erkänd, föreskrevo de tidigare hushållningspla- 

 nerna även för låga föravverkningsbelopp. 



Härtill bidrog emellertid även uppskattningens osäkerhet. Denna fick in- 

 skränkas till 2 °o utav ytvidden av skog, som ansågs komma till avverkning 

 under närmaste fyrtio är och till i % beträffande övrig äldre och medelål- 

 ders skog, och måste därför, särskilt som uppskattningsmetoderna icke voro 

 så goda som de nutida, bliva ganska otillförlitlig. Ungskogen fick upp- 

 skattas okulärt. I allmänhet torde särskilt de äldre planerna, såsom förut 

 omnämnts, hava angivit för låg virkesmassa. 



Av indelningscirkulärets bestämmelser framgår, att som regel borde trakt- 

 huggning bedrivas och andra skogsbrukssätt endast mera undantagsvis och 

 då särskilda orsaker gjorde sig gällande. En väsentlig brist är cirkulärets 

 oklarhet beträff'ande hyggesföljdsindelningen. Indelning uti driftsklasser sak- 

 nas alldeles, men vanligen uppfattades cirkulärets hyggesföljder såsom ett 

 slags driftsklasser, vilket haft till följd att verkliga hyggesföljder aldrig ut- 

 lagts. Någon sträng och från praktisk synpunkt lämplig ordningsföljd vid 

 trakthuggningens utförande har därför icke kunnat åstadkommas. Man kan 

 lugnt säga att »beståndslagring», d. v. s. ett visst lagbundet rumsförhållande 

 mellan bestånd av olika ålder nästan saknas å allraänningarna. De äldre 

 cirkulären voro ännu mera bristfälliga i detta avseende, vilket giver sig till- 



