SVERIGES HARADSALLMÄXNIXCiAR X 229 



verkningsbeloppet ä allmänningar under delägarna icke i samma grad avviker 

 från det bestämda, beror säkerligen icke därpå, att det bättre motsvarar 

 skogens tillstånd, utan på de svårigheter, som beträffande dessa allmänningar 

 måste övervinnas iör att erhålla ökning i den föreskrivna avverTcningen. 



Även andra omständigheter kunna emellertid bidraga till att förklara 

 skillnaden mellan den verkligen utgående och beräknade avverkningens stor- 

 lek. En sådan ligger uti det vanligen tillämpade trakthyggesbmket med å 

 marken utsatta hyggen. 



Även om dessa vid indelningstillfället uppskattas fullkomligt riktigt, lämna 

 de dock vid avverkningen större virkesmängd än som beräknats, beroende 

 därpå att under tiden mellan uppskattningen och avverkningen uppkommer 

 en ofta ganska betydande tillväxt, vilken i regel icke tagits i betraktande 

 vid planernas uppgörande. Då förenämnda tidsmellanrum kan uppgå till 

 ett par och tjugo år, blir givetvis i många fall den genom trakthuggning 

 utfallande virkesskörden icke obetydligt större än vad som i planerna be- 

 stämts. För några allmänningar är skillnaden mellan den verkliga och 

 föreskrivna avverkningen skenbar och förorsakas därav att i den förra, men 

 icke i den senare ingår även virkesskörden från förvärvade, i hushållnings- 

 planerna icke ingående områden. Även vissa mindre betydelsefulla brister i 

 det material, som ligger till grund för »Sveriges Häradsallmänningar» kunna 

 måhända i någon mån hava influerat på den beräknade skillnaden mellan 

 det verkliga och det bestämda avverkningsbeloppet. I så fall torde de sna- 

 rare hava bidragit till att öka än till att minska densamma. 



Ehuru samtliga dessa omständigheter kunna hava haft inflytande på för- 

 hållandet mellan den verkliga och föreskrivna virkesskördens storlek, äro de 

 likväl icke tillräckliga att förklara den stora skillnaden mellan dem, utan 

 denna beror såsom förut nämnts huvudsakligen därpå, att avverkningsbeloppen 

 äro för lågt beräknade för att inom ramen av dem kunna bedriva ett någor- 

 lunda tillfredsställande skogsbruk. I »Sveriges Häradsallmänningar» anföres 

 ett flertal härför starkt talande förhållanden. Så hava tvenne hushållningsplaner, 

 varav en av äldre och en av jämförelsevis ungt datum ingående granskats 

 med avseende på avverkningsbeloppen. Detta har, såsom med stor skärpa 

 framhållits, icke skett i syfte att på något sätt kritisera förrättningsmännen, 

 vilkas handlingsfrihet och initiativ som bekant äro mycket kringskurna av 

 indelningscirkulärens bestämmelser, utan endast i avsikt att se, huru de före- 

 skrivna avverkningsbeloppen förhålla sig till dem som på planernas grund- 

 material skulle hava beräknats efter nutida åsikter. Vid granskning har 

 huvudavverkningsbeloppet fastställts efter en metod, som i sig kombinerar yt- 

 och massafackverksmetoderna med åldersklassmetoden och därefter iämtörts 

 med det belopp, som erhälles enligt den i indelningscirkuläret av år 19 16 för- 

 ordade formelmetoden. Föra\^erkningsbeloppet har bestämts enligt Maass' 

 erfarenhetstabeller för tall. 



I den äldre av de båda hushållningsplanerna beräknas för ett block, om- 

 fattande 365,54 hektar med ett virkesförråd av 42,583 kbm, avverkningen 

 under tjugo år till 16,276 kbm genom trakthuggning och 84 kbm genom 

 gallring, varvid beträftande den senare förrättningsmannen framhåller, att den- 

 samma, om så visar sig behövligt, må utsträckas utöver detta belopp. I »Sveriges 

 Häradsallmänningar» anses huvudavverkningen böra utgå med 20,847 och 

 föravverkningen med 2,q68 kbm och enligt den uti 19 16 års indelningscirkulär 



