SVKRKIKS HARADSALLMÄNNINGAR X 233 



I en allmänningsskog med en ytvidd produktiv areal av 3,000 hektar och 



med en medelstorlek på hyggesföljden av 30 hektar, skulle 100 hyggesföljder 



behövt upprättas. Med 1 00-årig omloppstid skulle rent schematiskt sett års- 



3,000 

 hyggenas sammanlagda ytvidd utgöra eller 30 hektar. Anses varje 



årshygge böra hava en medelareal av 3 hektar, skulle avverkningen årligen 

 äga rum uti 10 hyggesföljder och sålunda återkomma till varje särskild hygges- 

 följd med lo-åriga tidsintervaller. Kn följd härav skulle bliva, att det först 

 upptagna hygget alltid var fullt skogbeväxt, då nästa hygge avverkades. Då 

 hyggesföljderna, kringgärdade utav stormkappor, ligga spridda över hela skogen, 

 skulle aldrig några större sammanhängande hyggestrakter behöva uppstå och 

 faran för stormfällning och skogens torkande skulle väsentligen förminskas. 

 Dessutom kan huvudavverkningen under ett år, om så är behövligt och 

 önskvärt, förläggas till hygges följ derna uti en viss del utav skogen, för att 

 imder ett följande förflyttas till en annan del därav. 



Givetvis skulle även andra former utav trakthyggesbruk med fördel kunna 

 använts. Detta gäller måhända särskilt den i Danmark utbildade formen 

 med dess fasta, en gång för alla avgränsade avdelningar och dess nära an- 

 slutning till den skogliga bokföringen. 



Utan att begå någon som helst orättvisa, kan man tryggt säga, att det 

 trakthyggesbruk, som under de senaste årtiondena tillämpats inom allmännings- 

 skogarna, står på en av utvecklingen för länge s^dan förbiskriden ståndpunkt. 

 Detta kan givetvis icke i minsta mån läggas allmänningsstyrelserna till last, 

 utan orsaken härtill torde innerst vara att söka i den omständigheten, att de 

 svenska skogsmännen i denna fråga släppt kontakten med den tyska och 

 danska skogsvetenskapen, som under de senaste årtionden i hög grad sysslat 

 med spörsmål av hithörande art. En bidragande omständighet härtill är 

 indelningscirkulärens förut påpekade sammanblandning av begreppen dritts- 

 klass och hyggesföljd. 



Blädningen, vilken är särskilt vanlig uti Bergslagsdistriktet, bedrives antingen 

 såsom stamvis blädning, och då huvudsakligen å de sämre ståndorterna, eller 

 ock såsom traktblädning. Beståndsvårdshuggningarna, såsom gallring och ljus- 

 huggning, hava i regel utförts svagt och pä många allmänningar närmast så- 

 som rensnings- eller mycket svag låggallring. A andra ha de givits en styrka 

 som mera överensstämmer med nutida åsikter. Ljushuggning, vilken som 

 bekant är av synnerligt stort värde för höjandet av skogsbrukets avkastning 

 synes vara ganska litet använd. 



Avverkningens disposition och upparbetning. 



Allmänningarnas ursprungliga uppgift var att förse häradets jordbruk med 

 husbehovsvirke och mulbete, och i överensstämmelse härmed utdelas allt fort- 

 farande inom skoglösa härader huvudparten av virkesskörden till delägarna och 

 endast så stor del försäljes, som erfordras för erhållande av medel lör all- 

 männingens vård och förvaltning. Inom skogrika härader, vilkas jordägare 

 i regel själva hava nödigt husbehovsvirke, sker numera ingen utdelning in 

 natura, utan allt virke, med undantag av den ytterst obetydliga del därav, 

 som erfordras för allmänningens byggnader eller häradets broar och gemen- 

 samma hus, försäljes, varefter försäljningsmedlen efter avdrag av allmänningens 

 utgifter fördelas mellan delägarna. 



