238 X J. A. AMI LON 



Per upparbetad kubikmeter utgöra de för allmänningsgruppen a 1,02, för 

 gruppen b 1,25 samt för kronoskogarna 3,05 kronor. Av de anförda siff- 

 rorna kan man draga den slutsatsen, att upj)huggningen inom kronoskogarna 

 icke endast bedrivas i större omfattning utan även till ett mycket högre för 

 ädlingsstadium än inom allmänningarna. 



Detta har emellertid knappast sin grund uti en snabbare utveckling av krono- 

 skogarnas skogsbruk, utan beror, möjligen med undantag för skogarna i Västra 

 distriktet, huvudsakligen därpå, att huvudparten av kronoskogarnas ytvidd ut- 

 göres av inköpta bruksskogar, å vilka redan vid tiden för inköpet nästan hela 

 virkesskörden upparbetades och förädlades. Här fanns sålunda av ålder ett stort 

 antal vana kolare och andra skogsarbetare, jordbruksfastigheterna voro kon- 

 traktsenligt skyldiga att utgöra vissa arbetsprestationer ä skogen, såsom virkes- 

 transport m. m., och förädlingsindustri, såsom sågverksrörelse, bedrevs sedan 

 gammalt. Skogsstaten hade alltså endast att fortsätta på förut banade och 

 brutna vägar. Beträffande häradsallmännningarna har förhållandet varit helt 

 annorlunda. Så vitt kommitterade hava sig bekant, finns det ingen enda all- 

 männing, varest skogsbruket sedan någon längre tid tillbaka varit förbundet 

 med avverkningens upparbetning och förädling. Jordbruksfastigheter före- 

 komma sparsamt, och de som finnas hava ända till senaste tiden varit ut- 

 arrenderade utan några vidsträcktare arbetsskyldigheter åt allmänningen. För 

 anskaffandet utav arbetarelägenheter hava allmänningsstyrelserna i regel varit 

 nödsakade att antingen köpa eller odla jord för att därefter bebygga den- 

 samma, vilket givetvis i många fall dragit lång tid. Den omständigheten, att 

 kronoskogarna för närvarande bedriva upparbetning och förädling i större ut- 

 sträckning än häradsallmänningarna, måste ses mot historisk bakgrund och 

 kan då lätt konstateras icke bero därpå, att skogsbruket å dem i detta avse- 

 ende bedrivits mera intensivt än å allmänningarna utan därpå att de innehaft 

 ett betydande försprång, vilket allmänningarna ännu icke hunnit inhämta. 



I »Sveriges Häradsallmänningar» komma allmänningskommitterade till det 

 resultatet, att häradsallmänningarnas skogsbruk lämnar åtskilligt övrigt att 

 önska, och särskilt framhålles, att detsamma är synnerligen konservativt. 



Orsakerna till det otillfredsställande resultatet. 



Allmänna orsaker. 



Skogsbruket står i allra största beroende av skogsvetenskapen. Denna har 

 varit och är en grundbetingelse för och en mäktig hävstång vid skogsbrukets 

 höjande, en sanning som i vårt land kanske icke alltid varit tillbörligt beak- 

 tad och därför gärna kan förtjäna att understrykas. Det är av allra största 

 vikt, att skogsmännen snabbt och grundligt förmå tillgodogöra och praktiskt ut- 

 utnyttja vetenskapens landvinningar. Att så icke alltid skett inom Sveriges skogs- 

 bruk, kan ingalunda tillvitas oss skogsmän^ utan måste i första hand anses 

 såsom en följd av de trånga och kringskurna förhållanden, under vilka skogs- 

 undervisningen liksom den skapande skogsvetenskapen hittills arbetat, vilket 

 återigen varit orsak till en jämförelsevis svag utbildning och ett långsamt för- 

 medlande av såväl svenska som utländska skogsvetenskapliga rön. Tager 

 man så hänsyn till skogsstatstjänstemännens ofta isolerade liv, svårigheten att 

 träfta kollegor och den hittillsvarande begränsade tillgången till facklitteratur. 



