264 X SROCSADMINISIKAIIONKN 



Mc(l aiilcdiiiiig av löreiiiunnila iiädiga Ijrcv har .styrelsen till största möjliga antal ställt 

 skogsstatspcrsonal till konmiissionens Jörlogaride under sistlidna och innevarande år. Sär- 

 skilt vid början av kommissionens verksamhet, dä det gällde alt forcera utsyningarna av 

 vedvirke och då kommissionen för sådana arbeten i hög grad var hänvisad till personal, 

 som av styrelsen kunde överlåtas till kommissionen, tvekade icke styrelsen att, med åsido- 

 sättande av skogsstatens personal eljest tillkommande arbeten, ställa sådan personal till 

 dess förfogande. 



De arbeten, som skogsstatens ]:)ersonal har alt utföra ä allmänna och enskilda skogar ha 

 i myckel betänklig grad blivit tillbakasatta. Sålunda har under förra året alla indelningar 

 och under innevarande är de flesta indelningar å allmänna skogar uppskjutits, vilket sär- 

 skilt för skogar, varav enskildes rätt är beroende, i all synnerhet ecklesiastiska skogar, är 

 beklagligt. Även å enskilda skogar, där skogsstaten har att ulföra utsynings m. fl. arbeten, 

 ha dessa arbeten måst inskränkas och skogsägarnas berättigade krav därigenom icke kunnat 

 tillmötesgås. 



Enligt vad styrelsen har sig bekant, har kommissionens verksamhet, i vad den avser ut- 

 syning av skog i och för avverkning till säkerställande av landets bränslebehov till sin 

 omfattning i hög grad minskats. De arbeten, som numera tillkomma kommissionen, kräva 

 enligt styrelsens mening intet större mått av skoglig utbildning. 



Med hänsyn till här ovan framhållna förhållanden beträffande särskilt skogsstatens arbeten 

 å enskildes skogar och därförutom jämväl till vikten av att överkvalificerad arbetskraft undvikes 

 samt till den personalbrist inom skogsstaten, som på grund av jämn avgång av skogsstatens 

 personal, ordinarie såväl som extra, till tjänst hos enskilde skogsägare, synes bliva alltmera 

 kritisk, anser styrelsen det vara sin oavvisliga plikt att framställa anspråk på, att åtgärder 

 från kommissionens sida snarast må vidtagas i syfte, alt samtlig till kommissionens dispo- 

 sition ställd skogsstatspersonal må kunna återgå till tjänstgöring i skogsstaten. För att 

 kommissionen i god tid må kunna träffa de anstalter, som därför erfordras, anser sig sty- 

 relsen icke böra päfordra att denna återgång i huvudsak går i verkställighet förrän under 

 förra delen av år 1919. 



Under åberopande av vad sålunda anförts får domänstyrelsen i underdånighet hemställa, 

 att Eders Kungl. Maj:t täcktes förordna, att samtlig till bränslekommissionens disposition 

 ställd skogsstatspersonal må under förra delen av år 19 19 återgå till tjänstgöring inom 

 skogsstaten, och att därvid den personal, som är anställd i skogsstatstjänst i de sex södra 

 överjägmästardistrikten. må återinträda i tjänstgöring i skogsstaten senast den i april och 

 den personal, som är anställd i de sex norra överjägmästardislrikten, senast den 15 maj. 



Anslag för jägmästarebostäder år 1920. iJomänstyrelsen har den 19 sept. avlämnat 

 följande und. skrivelse. 



Som domänstyrelsen vid upprepade tillfällen förut haft anledning att framhålla, är det 

 nödvändigt alt jägmästarna i regel äro bosatta inom sina revir eller åtminstone i dess ome- 

 delbara närhet för att i erforderlig grad kunna ägna sitt arbete åt förvaltningen samt utöva 

 det nödvändiga personliga överinseendet och tillsynen av de löpande arbetena. Trots att 

 riksdagen under föregående åren upprepade gånger anvisat medel till uppförande av jäg- 

 mästarebostäder, finnas dock fortfarande orter, där det icke längre är möjligt för jägmästarna 

 att kunna erhålla bostäder. Detta är förhållandet med Pärlähens, Görjeä och Västra Arvids- 

 jaurs revir. Därtill kommer att behövas bostäder för 3 av de nya revir, som styrelsen i 

 sitt underdåniga statförslag av innevarande dag föreslagit att inrättas, nämligen i Mala, Sten- 

 sele och Tåsjö socknar. Tillsammans skulle således nu erfordras anordnande av 6 nya jäg- 

 mästarebosläder. Dessa böra byggas i ungefärlig överensstämmelse med de av Eders Kungl. 

 Maj:t förut gillade ritningar och beräkningar, som använts vid uppförande av nu befintliga 

 jägmästarebosläder i samma delar av landet. Vad beträffar de kostnader, som måste be- 

 räknas, så begärde domänstyrelsen uti underdånig skrivelse den 21 september 19171 angå- 

 ende anslag till kapitalökning för statens domäners fond år 1 91 9, 200,000 kronor till an- 

 ordnande av 5 stycken nya jägmästarebostäder uti norra delarna av landet, som i medel- 

 tal gör 40,000 kronor per styck. Då efter avlålandet av nämnda underdåniga skrivelse så- 

 väl arbets- som materialpriser avsevärt stigit och då man förtiden intill år 1920 torde hava 

 att motse en än större höjning häruti, vågar domänstyrelsen icke nu beräkna lägre belopp 

 än 55,000 kronor i medeltal för nämnda 6 bostäder. 



Som jägmästaren i Kinda revir icke kunnat erhålla lämplig bostad inom reviret, har 

 styrelsen måst medgiva honom att tillsvidare vara bosatt i Eksjö, vilken stad är belägen i 

 Eksjö revir. Framdeles blir det likväl nödvändigt, att även denna jägmästare är bosatt i 

 sitt revir, för vilket ändamål det då blir erforderligt att där uppföra bostad åt honom. 



