SKOGSSTÄTISTISKA MEDMANDEN 



DEN FÖRSTA VIRKESINVENTERINGEN A 

 STATENS SKOGAR 



Av H. Melander. 



För varje skogsförvaltning måste det vara ett önskemål att jämsides 

 med en väl ordnad kassabokföring även hava en tillförlitlig och sä- 

 ker virkesbokföring, ur vilken förändringarna i virkeskapitalets storlek 

 kunna avläsas. 

 Sedan skogsbokföringskommittén, som fått sig ålagd att avgiva förslag till 

 en förändrad bokföring för Sveriges största skogsägare, staten, representerad 

 av domänförvaltningen, avgivit förslag till ny kassabokföring, upptogs därför 

 virkesbokföringen och därmed sammanhängande frågor till behandling av 

 kommittén, som redan 1916 avgav förslag till redovisningen av sådant virke, 

 som genom skogsförvaltningens försorg upphuggits eller på något sätt förädlats. ^ 

 För att erhålla en utgångspunkt tör virkesredovisningen måste en inventering 

 verkställas, och förordnade Kungl. Maj:t på skogsbokföringskommitténs hemstäl- 

 lan, att varje revirförvaltare skulle avgiva rapport över de den 31 december 

 191 7 kvarliggande osålda skogsprodukter, som genom skogsförvaltningens 

 försorg upphuggits. Rapporterna skulle insändas till domänstyrelsen senast 

 den 31 januari 19 18, meji genom överenskommelse mellan domänstyrelsen 

 och kommittén övertog denna senare insamlandet och hoparbetandet av de 

 inkomna rapporterna. Den inventering, som sålunda verkställdes vid sist- 

 lidna årsskifte, var den första allmänna virkesinventering, som hittills ägt 

 rum i Sverige, i det att den omfattade alla slag av upphugget eller förädlat 

 virke å alla under skogsstatens förvaltning ställda skogar. Då inventerings- 

 resultatet i viss mån ger en föreställning om storleken och omfattningen av 

 de avverkningar, som ombesörjas av statens egna organ, har det ansetts lämp- 

 ligt att framlägga en redogörelse för detsamma. 



Bearbetandet av det insamlade materialet har ej varit utan vissa svårig- 

 heter. Innan inventeringsresultatet framlägges, må därför först några ord 

 nämnas om de ojämnheter, som de insända rapporterna innehållit och de 

 iakttagelser, som desamma givit anledning till. 



Frågan om vad som skulle anses vara osålt av revirets virkeslager och 

 således medtagas i rapporten torde å många håll vållat den första tveksam- 

 heten. Detta särskilt å de revir, där det upphuggna virket genom kontrakt 

 var sålt eller skulle säljas till viss person eller firma. Då virkesbokföringen 

 på det närmaste bör anknyta sig till kassaredovisningen, bör uppenbarligen 



^ Beträffande detaljerna av kommitténs förslag hänvisas till jägmästare Iwar Lindebergs 

 uppsats i denna tidskrift är 19 16 h. Ii. 



• 9- Skogsv&rdsföreningens tidskri/t igiS. .Serien B. 



