MEDDELANDEN FRÄN SKOGSBOKFORINGSKOMMITTÉN. < 2QQ 



MEDDELANDEN FRÅN SKOGSBOKFORINGSKOMMITTÉN. 

 Yttranden och förslag. 



Den 26 sistlidne november avgav skogsbokföringskommittén den del av kommiltcns be- 

 länkanden som omfattar förslag till bokföringen vid statens sågverk. 



Betänkandet, som till större delen består av formulär och blankeitförslag, börjar med en 

 över>ikt över omfattningen av statens såt;verksdrift. Därefter framhålles, att då siatens sågar 

 äro av mycket olika storlek och natur kan det framlagda förslaget endast till sina huvud- 

 punkter i varje fall tillämpas. Förenklingar eller tillökningar böra därför allt efter 0111- 

 ständigheteriia vidtagas. 



Förslaget är uppdelat i fyra kapitel, nämligen kassaredovisning, virkesredovisning, bokslut 

 och diverse kalkyler. 



Beträffande knssaredovisningen föreslås ej någon ändring i sättet för kassaposternas bok- 

 föring, utan skola revirförvaltarna som hittills bokföra dessa i revirets vanliga kassaböcker. 

 Dessutom skola emellertid alla poster, som beröra sågen, bokföras i sdguerkskassaboken, 

 vartill förslag framlägges. 



För beräkning av det avskrivningsbelopp på byggnader och inventarier, som bör belasta 

 årets drift, ha särskilda konton upplagts. Som lämpliga avskrivningsprocenter ha föreslagits 

 5 % å byggnaders och 10 % å inventariers värde eller samma procentsatser, som de enskilda 

 industrierna genom Industriförbundet i framställning till Kungl. Maj:t den 22 juni 1915 

 föreslogo för sågverk. 



I och för virk sredovisjiingen framläggas förslag till timmerjournal, sågjournal och virkes- 

 journal och redogöres i övrigt för förandet av dessa journaler. 



I kapitlet om bokslutet framhålles, att flertalet av statens sågar äro belägna i södra Sverige, 

 varest timmerpriserna äro mycket växlande å olika orter. Då därtill kommer att kronans 

 såg ofta är den enda lämpliga avsättningsorten för virket, måste en prissättning av timret 

 bliva mycket osäker och godtycklig. Kommittén har därför ansett, att värdet av en i övrigt 

 rationell sägverksbokföring skulle bliva i hög grad förringat, om i densamma skulle ingå en 

 så svårbestämbar faktor som virkesvärdet. 



Sågen liör därför endast påföras avverkningskostnaden för virket, varav följer, att man 

 som resultat av bokslutet erhåller ett roivärde, ej sågningsvinsten. Det erhållna rotvärdet 

 kan sedan jämföras med vad som skulle erhållits, om virket försålts oförädlat. 



Förutom de direkta omkostnaderna bör sågen även belastas med vissa andra sådana, 

 ehuru de ej direkt utbetalats; likaså böra en del beräknade utgifter medtagas för att erhålla 

 en jämförelse med enskilda företag. Så bör viss del i revirets administrationskostnader på- 

 föras sågen; vidare bör viss avskrivning ä byggnader och inventarier samt beräknad kostnad 

 för brandrisk och arbetareförsäkring samt 6 % ränta å anläggningar och inventariers bok- 

 förda värde medtagas. Slutligen bör ock 10 kronor per standard sågad vara medräknas 

 såsom skälig summa för risk och företagarvinst. 



Under rubriken tdiv^rse kalkyleri> behandlas slutligen frågan om arbets- och omkost- 

 nadsstatistik, och framhåller kommittén härvid, att ehuru en dylik statistik givetvis vore 

 önskvärd, har kommittén ej genom alltför detaljerade föreskrifter velat göra en sådan obli- 

 gatorisk. 



Till sist framhåller kommittén vikten av att tillräcklig arbetshjälp finnes särskilt å såg- 

 reviren, så att jägmästarna personligen ej betungas av bokföringsarbetet. 



På grund av de höga tryckningskostnaderna har kommittén ansett sig ej för närvarande 

 böra trycka betänkandet. 



Den 28 november avgav kommittén underdånigt förslag till flottledsbokföringens ord- 

 nande. Efter en kortare historik över frågans bclinndling intill när\'aran(le tid, vnrav bland 

 annat framf^är, att till och med år 1917 sammanlagt 4,005.4.28:07 kronor ha stått till do- 

 mänstyrelsens dispasition för flottledsbyggnader, övergår kommittén till alt diskutera frågan 

 om, huruvida ett särskilt anslag fortfarande bör finnas, eller om icke flottledernas utbyg- 

 gande å kronans egendomar bör vara jämförbart med varje annan åtgärd till skogskapitalets 

 förökande och således bestridas ur anslag, som ingå i domänstyrelsens ordinarie stat. 



Kommittén finner det senare förfaringssättet vara det rätta och tillstyrker, att flottleds- 

 regleringsmedlen bokföras såsom en del av domänfonden. Detta gäller kostnader för såväl 



