För övorjiigmästare i de nordligare delarna av landet skulle tjänst- 

 göringspenningarna, i anslutning till vad för närvarande är förhållandet^ 

 komma att utgå med 400 kronor högre belopp. 



Kommissionens förslag i fråga om överjägmästarna skulle alltså 

 bliva följande: 



TiuiLst- Si imma .,, r. 



.. . , .Aldfrs- SumniH 



Lon '^ " .'^■' tilla'j<ir slutav- 



pen- neJseav- -^ r, ,„ . 



\ 1 .. • efter 5 år lömnf;. 



nini^ar loning '^ 



1 Övre och Nedre Nonbotten.s, Skellolleå, Umeå, Härnö- 

 sands och Mellersta Norrlands distrikt 4,700 3,400 8,100 fJOO 8,700 



I Gävle-Dala, Bergslags, Östra, Västra, Smålands ochi 



Södra distrikten 4,700 a,0'"0 7.700 HOO 8,300 



nJältoassi- Utöver den ordinarie personalen vid skogsstaten finnas flera kate- 



stenter. gorier extra tjänstemän, bland dem överjägmästarassistenter och skogs- 



^^t*orer^'^ ^aa:a^orér; och föreligger nu fråga om beredande av ordinarie anställning 

 för dessa bägge grupper. 



Uti de särskilda betänkanden, som avgåvos den 16 mars 1912 

 av den norrländska skogsvårdskommittén och den 17 december 1915 

 av de skogssakkunniga för södra Sverige, förutsattes sålunda, att vid de 

 ifrågasatta distriktsstyrelserna anställda assistenter — motsvarande de 

 nuvarande överjägmästarassistenterna — skulle hava ordinarie anställ- 

 ning. Därjämte innebar de nämnda skogssakkunnigas förslag, att även 

 skogstaxatorsbefattningarna skulle uppföras bland ordinarie tjänster. 

 Domänstyrelsen har uti sitt den 25 april 1917 avgivna under- 

 dåniga utlåtande i anledning av berörda betänkanden anfört beträffande 

 denna fråga, att, ehuru styrelsen ansett sig böra tillsvidare avstyrka 

 organiserandet av distriktsstyrelser, styrelsen dock icke funnit hinder 

 möta för att såväl överjägmästarassistent- som skogstaxatorsbefatt- 

 ningar utan avbidan på distriktsstyrelsers inrättande överfördes till 

 ordinarie stat. 



Till stöd härför liar styrelsen, vad överjägmästarassistenterna angår anfört 

 följande : 



För överjägmästarnas verksamhet vore det av vikt, att ombyte av innehavare 

 av ifrågavarande tjänster ej skedde alltför ofta. Även vore det önskligt, att dessa 

 befattningar sä vitt möjligt besattes med personer, som utövat en längre tids praktisk 

 tjänstgöring, vilket dittills i regel ej varit fallet, då tjänsterna oftast ansetts såsom 

 övergängsplatser till andra mera förmånliga extra anställningar. 



Dä ett genomförande av förslaget om överflyttning på ordinarie stat av över- 

 jägmästarassistentbefattningarna helt visst komme att göra dessa tjänster mera 



