Hl 



övergångsplatser, vilka i allmänhet icke torde komma att innehavas 

 under nägon längre följd av år. 



Det torde i detta sammanhang böra erinras därom, att domän - 

 styrelsen i sin föronämnda underdåniga skiivelse den 21 september 

 1917 hemställt om beredande av ersättning åt skogstaxatorerna för 

 hållande av expeditionslokal på sätt redan medgivits ät revirförvaltarna; 

 och har styrelsen såsom stöd härför andragit, att nämnda tjänstemän 

 hade ett ganska avsevärt expeditionsarbete, för vars utförande såväl 

 skogsindelningsassistenfer och kronojägare som mera tillfälliga biträden 

 oftast måste arbeta i samma lokal som taxatorn själv. 



Från kommissionens sida synes icke något vara att erinra mot 

 styrelsens berörda förslag. 



Statens fioti- Fråga föreligger jämväl om uppförande a avlöningsstaten för 



cMn^ n.ioi. gi^gggg^y^^gj^ g^y ytterligare en ordinarie tjänst, nämligen befattningen 

 såsom statens fiottledsingcnjör. 



I sådant hänseende har domänstyrelsen uti underdånig skrivelse 

 den 8 oktober 1917, vilken remitterats till kommissionen för yttrande, 

 anfört följande. 



Behovet av en flottledsingenjör i norra delarna av riket hade visat sig vara 

 av stadigvarande natur. För llottledsarbetenas behöriga gång vore det därjämte av 

 synnerlig vikt att största möjliga kontinuitet ägde rum i fråga om deras planläg- 

 gande och ledande, vilken kontinuitet enligt styrelsens förmenande icke kunde på- 

 räknas, därest flottledsingenjören endast vore för ordnad för ett år i sänder. Det 

 låge också nära till hands, att en allenast på viss tid förordnad befattningshavare, 

 som i statens tjänst icke kunde erbjudas sådana avlöningsförmåner som hos enskilda, 

 utan tvekan skulle lämna statstjänsten, då tillfälle till förmånlig anställning på 

 annat håll erbjöde sig; och ägde styrelsen en nedslående erfarenhet i sådant avse- 

 ende. Pä grund av vad sålunda blivit anfört ansåg sig styrelsen böra hemställa 

 om uppförande av ifrågavarande befattning på ordinarie stat. Under framhållande, 

 att flottledsingenjörens avlöning rätteligen borde, framdeles likasom hittills, utgå 

 från anslaget till tlottledsregleringar, ansåg styrelsen emellertid, att. då detta anslag 

 anvisats å extra stat. ifrågavarande avlöning borde, vid bifall till nyssberörda fram- 

 ställning, utbrytas från flottledsanslaget och i stället avföras å driftkostnaderna för 

 statens domäner. 



Med erinran att flottledsingenjören alltsedan år 1912 uppbure, förutom rese- 

 och traktamentsersättning för resor i tjänsten enligt fjärde klassen i gällande rese- 

 reglemente, ett årsarvode av (5,000 kronor, har styrelsen tillika uttalat önskvärd- 

 heten därav, att flottledsingenjören bleve tillförsäkrad något högre avlöning än han 

 för närvarande ätnjöte. Det syntes styrelsen vara överensstämmande med bilhghet 

 och rättvisa, att flottledsingenjören, vilken vore stationerad i Umeå, bleve i avlö- 

 ningsh anseende likställd med baningenjör av första klassen vid statens järnvägar, 

 varvid borde iakttagas, att den provisoriska löneförbättring, som kunde komma att 

 tillerkännas dylik baningenjör, jämväl måtte komma flottledsingenjören till godo. 



