18 



^arande betattningshavare framhölls i promemorian, att en redovisning av, såsom 

 nu vore fallet, omkring 350.000 kronor årligen, vilken ålåge denne, ej sj-ntes böra 

 uppdragas åt en mot årligt förordnande å extra stat anställd tjänsteman. 



För egen del fäi- kommissionen beträffande denna fråga anföra 

 följande. 



Då, enligt vad domänstyrelsen upplyst, behovet av en befattning- 

 såsom statens fiottledsingenjör visat sig vara av stadigvarande natur, 

 lärer icke något vara att erinra mot att befattningens innehavare 

 beredes den mera tryggade ställning, som skulle föranledas av tjänstens 

 överflyttande på ordinarie stat. Av vad styrelsen i övrigt anfört synes 

 det kommissionen framgå, att en dylik åtgärd jämväl nr statens syn- 

 punkt torde få anses förmånlig, särskilt med hänsyn till möjligheten 

 att kunna få. trots förmånliga anbud från enskilt håll, behålla en med 

 denna egenartade tjänst fullt förtrogen person. Kommissionen anser 

 sig fördenskull böra tillstyrka, att en befattning såsom statens flottleds- 

 ingenjör varder uppförd å den ordinarie avlöningsstaten för skogsstaten. 

 Då emellertid erforderlig praktisk specialutbildning för tjänsten icke i 

 regeln torde stå att vinna utom densamma, har kommissionen funnit 

 sig böra framhålla önskviirdheten därav, att för framtiden iakttages. 

 att befattningen icke i allmänhet varder med ordinarie innehavare 

 besatt, förr än vederbörande blivit tillräckligt prövad i extra tjänst. 



För bestämmande av avlöningsförmånerna å denna tjänst har 

 styrelsen åberopat jämförelse med baningenjör av första klass vid 

 statens järnvägar. Om också, enligt kommissionens mening, en direkt 

 jämförelse mellan de båda befattningarna i fråga näppeligen torde låta 

 sig göra med hänsyn till olikheten av åliffganden i tjänsten, synes det 

 emellertid kommissionen som skulle befattningen såsom flottledsingenjör 

 vara av den vikt och betydelse för det allmänna att en avlöning, som 

 någorlunda motsvarar vad kommissionen tänkt sig för nämnda tjänste- 

 man vid statens järnvägar, må kunna anses skälig. Beträffande den 

 ifrågavarande tjänstens art och det med densamma förenade ansvar må 

 särskilt framhållas, att flottledsingenjören utövar högsta ledningen av 

 och tillsynen över samtliga flottledsarbeten för kronans räkning inom 

 ett så stort område som hela Norrland samt att hans tjänståligganden 

 över huvud taget äro av synnerligen svårkontrollerbar beskaffenhet. 



Med beaktande av de nu angivna synpunkterna samt med iakt- 

 tagande därav, att slutavlöningen för flottledsingenjören icke bör över- 

 stiga begynnelseavlöningen för å samma ort, Umeå, placerad överjäg- 

 mästare (enligt kommissionens förslag 8,100 kronor), torde avlöningen 

 för flottledsingenjören lämpligen kunna sättas till 7,000 kronor, därav 



