KRONOBERGS LANS LANDSTINGSOMRÅDE. 83 



omkring i o-års åldern å mitten avbryta de överflödiga tallplantorna, 

 vilka då först småningom bortdö, men tillika bilda en skyddande gördel 

 omkring de fortväxande. 



Vid frösådd användes endast i undantagsfall, såsom å skarpa åslägen, 

 torra ljunghedar etc. enbart tallfrö. Men ä vår vanliga godartade skogs- 

 mark, som är lämplig för både tall och gran, användes blandning av 

 dessa båda träslags frö. Även om marken skulle vara gynnsammare för 

 gran än för tall, eller granbestånd särskilt önskas, är fördelaktigare för 

 granplantan, att under de tidigaste åren erhålla skydd av tallplantor. 

 Dessa växa nämligen de första åren hastigare än granplantorna och giva 

 dessa ett välbehövligt skydd mot frostskador. Men lämnas tallplantorna 

 under längre tid i ostörd ro, så undertrycka de ofta granplantorna till 

 en grad, som komma dessa att tvina och dö. 



Då blandade bestånd giva större utbyte av kubisk massa än rena 

 sådana, och då granen obestridligen äger större framtidsvärde än tallen, 

 bör skogsägaren tillse, att tallen icke tager absolut övervälde i plantbe- 

 ståndet. Han bör sålunda i beståndets 6 — lo års ålder borthugga tall- 

 plantor, där dessa hota förkväva underväxande granplantor. 



A vanlig god skogsmark, å vilken plantbeståndet är fullslutet och utgöres 

 av tall och gran i lika fördelning, böra tallplantorna starkt uthuggas, 

 om man önskar ett huvudsakligt granbestånd. Fullkomligt rena gran- 

 bestånd böra dock undvikas, emedan de dels äro mera utsatta för rot- 

 tickrötan och dels äro starkare exponerade för stormskador. Genom 

 inblandning av tall förekommas delvis dessa olägenheter. 



Ofta invandrar björken i plantbestånden, tillföljd av detta träslags 

 stora fröspridningsförmåga. Om björken endast bildar ett spritt inslag 

 bland barrträdsplantorna, är därom intet att invända, emedan de spridda 

 björkarna komma att uthuggas under de senare inträdande periodiska 

 gallringarna. Men om björken invandrar i större mängd och hotar över- 

 växa barrträdsplantorna, eller genom sina slaka grenar avpiska deras 

 toppskott, måste skogsägaren räddande ingripa genom borthuggning av 

 skadegörande björktelningar. Detta är ju även en ekonomisk åtgärd, 

 vars berättigande framträder vid jämförelse mellan björkens och barr- 

 trädens prislägen, vilka avgjort äro till de senares favör. 



I samband med skadande björkbuskars borthuggning avlägsnas även 

 sälg- och videplantor, rotskott av asp samt sjukliga eller vanvuxna 

 barrträdsplantor. 



Det händer ofta att lågland mark efter avverkning undergår försump- 

 ning. Så länge barrskogen kvarstod verkade den torrläggande på mar- 

 ken genom sin starka vattenavdunstning; men sedan genom skogens 

 borthuggning vattenuppsugningen upphört, stiger grundvattnet småning- 



