\ÄSTERNORRLAMiS I.ÄNS LAXDST1X(,;S0.MRÅL)E. 30 1 



I sammanhang med redogörelsen för skogs\ärdsstyrelsens \erksamhet 

 under det gångna året anser sig styrelsen böra med några ord beröra 

 vissa önskemål, som sistlidet år uttalades i landstinget vid behandlinoen 

 av frågan rörande ansvarsfrihet för styrelsen, ävensom göra ett kort 

 uttalande i anledning av anmärkningar, som under året varit synliga i 

 tidningspressen. 



Landstinget har uttalat önskvärdheten av : att enskilde skogsägare i 

 större grad än hittills delvis varit fallet, måtte komma i snabbare åt- 

 njutande av styrelsens biträde för skogsvårdsarbeten samt om möjligt, 

 att större bidrag måtte lämnas till dylika arbetens utförande». 



Skogsvårdsstyrelsen har i sin berättelse för år 19 16 meddelat, att sty- 

 relsen, som dels samma år och dels året dessförinnan utökat sin personal 

 med två ordinarie tillsyningsmän, tillika låtit tillsätta fyra extra till- 

 syningsmän »för att bättre kunna möta de alltjämt ökade kraven på 

 sakkunnigt biträde från skogsägarnas sida^^. Styrelsen har således inga- 

 lunda förbisett behovet av ökad arbetskraft. Skulle det oaktat styrel- 

 sen icke förmått erbjuda någon skogsägare sina tjänster i den ordning, 

 denne önskat, sä kan styrelsen icke medgiva, att detta berott pä någon 

 uraktlåtenhet från st}Telsens sida. Styrelsen tillåter sig härvid åberopa 

 följande exempel. Enligt referat i ortstidningarna har landstingsmannen 

 E. P. Hansson i Osterås vid sammanträde med Norrlands Skogsmanna- 

 förbund i Sollefteå den 20 oktober 1917 beklagat sig över, att han, 

 som begärt biträde hos styrelsen på våren samma år, icke blivit till- 

 godosedd förrän först under därpå följande september och oktober må- 

 nader. Rätta förhållandet är, att herr Hansson enligt handlingar, som för- 

 varas i styrelsens expedition och vilkas riktighet herr Hansson vitsordat 

 med sin namnunderskrift, blivit erbjuden det begärda biträdet första 

 gången den 9 juli samt sedermera den 3 och den 14 september, ehuru 

 han vid alla dessa tillfällen avböjt detsamma. Det ligger i sakens na- 

 tur, att styrelsen, som väl räknar med, att skogsägarna icke under alla 

 förhållanden kunna stå tillreds, då tillsyningsmannen inställer sig vid 

 förrättningsstället, gärna medgiver begärt uppskov, därest omständig- 

 heterna såsom i ifrågavarande fall så tillåta. Det har då icke kunnat 

 annat än överraska, att herr Hansson, på sätt som skett, funnit sig böra 

 klaga över ett förfarande, som uteslutande skapats genom tillmötesgående 

 av hans egna önskningar. 



De vid samma tillfälle av herr Hansson gjorda antydningarna om, 

 att vederbörande tills}'ningsman skulle hava förfarit felaktigt \id stämp- 

 lingens utförande, tillbakavisas såsom ogrundade av styrelsen, som låtit 

 undersöka förhällandet pä platsen genom länsjägmästaren. 



Beträffande landstingets senare uttalande anser sig styrelsen böra fram- 



