649- 



APiUNDO LAPPONICA. 



.Lappskt Rör. 



Blomvippan styf. Blomfodenkalen något trubbigi. 

 Borstet sittande på blomkronans rj^gg, och lika- 

 som håren af densammas längd. Rotbladen tråd- 

 smala. 



Wahlenb. Fl. Lapp. n. 43. t. 1. fig. a- c. Fl. Sr. n. 8o. Roem. 

 syst. 2. p. 6oG. 



-L 1 äst efter Säclesslagen sj-nas väl ängsgräsen, i allmänhet sagdt, 

 i anseende till sin nytta, vara de märkvärdigaste; men ju gle- 

 sare ett land är bebodt, dess vigtigare blifva de grässlag, 

 som utan all odling växa pä mera magra ställen ocli utgöra 

 de sä kallade betesmarkerna. Ehuru man väl icke kan på- 

 stå, att vissa slägten utgöra Ängsgräsen, andra Betesgräsen, så 

 är det likväl t3^dligt, att t. e. Grö {^Poce), Kaflegx'äsen {Alope- 

 ciiri) , Kampegi'äsen (^PJdea) mera tillhora de förra. Intet 

 slägte synes mera egnadt iör de magraste ställen än det, hvar- 

 till nä)'varande art räknas, och det blir just derigenom i 

 visst afseende särdeles nyttigt och för oss märkvärdigt. 



Rörslägtet {Aruiido) anses till ocli med hafva sitt latin- 

 ska namn af sin torrhet eller kanske rättare magerhet. Dess 

 största och mångblommiga art, Skärvassen {Phragmites Sv. 

 Bot. t. 11 4.), växer väl i vatten, men blott på mager sten- 

 eller sandaktig grund, (dä deremot kolvassen, Scirpua lacu- 

 ^tris^ fordrar ler- eller dyaktig botten). De enblommiga ar- 

 terna uppstiga allt mer och mer pä det tori-a, tills hos oss 

 vanligen blott Piphvenen {Agrostis arundiiiacea Linn. Sv. 

 Bot. t. 96., Arundo sylpatica Schrad.) återstår, som med 

 sitt ringa ludd i blomman och deremot långa borst synes nå- 

 got .ifvika och likasom bevittna den allt fik- stora torrheten. 

 Denna upphör att väsa i Ångermanland; och sedan vidtager 

 närvai-ande Lappska Pip-hven samt sträcker sig allt till Nord- 

 Cap genom trakter, som icke jiaera kmina lida af särdeles 

 långvarig torka. 



1 samma mån som denna art synes mindre ntsatt för 

 torka, återkommer också luddets längd, och deremot alta- 

 ger borstets. Detta utgör artens lättaste kännetecken Iran 

 dess nämnda närmaste slägtiuge. Ett annat ganska säkert 

 kännetecken är, att rolbladeu Ijlifva trådsmala, hvilken egen- 

 het synes stå i största samband med dess hembygds art i 

 allmänhet. 



Det är nog bekant, att ingenstädes finnes en mai'ken så 

 jemnt betäckande gräsyta, som i nordligare länder. Den torra 

 årstid, som i sydligare länder tillåter endast smäri-e buskar 

 att bestänchgt betäcka marken, finnes icke der, utan tvärtom 

 en vinter, som för hela året ger jorden muslighet. Hos oss 



