65o. 



, Har korta pedunkler ocli fruktskaften endast 2 eller 

 ^ „^n-"er längre än Irukteii, hvllken sednare är egonlligvn ägg- 

 formi-^^^och kort-, bladskidonia smala. Växer någorlunda upp- 

 •tt i^stilla väl saltvatten. Den förekommer som allmännast 

 vid större haf, såsom allestädes vid Vesterhafvet, men inom 

 Östersiön nästan blott vid Gottland. Den kan anses såsom 

 den stadigaste stam-formen, af hvilken de följande aro lika- 



som utdragna, , . t j i 



2 Är mod stjelken nedliggande på den merendels san- 

 diga håfsbottnon, samt får mot toppen af stjelken uppdnfna 

 bladskidor, ur hvilka utveckla sig spiralformiga langa blom- 

 skaft Fruktskaften blifva flere gånger längi-e an sjeliva Iriik- 

 ten , som är snabelformigt utdragen. Denna växtform förekom- 

 mer mera sällsynt, nemligen uti trånga hafssund, der vattnet 

 strömmar fram och tillbaka samt ofta höjer och sänker sig, 

 men icke är utsatt för någon sjögång, t. ex. vid Landskrona 

 inom Gråen. Sådana omständigheter synas vara orsaken till 

 Växtens olikhet. Bladskidomas utvidgning kan stundom sluta sig 

 med tunna hörn, (men sådana bestämda bladöron, som fore- 

 sflUas i Reichenbach icon. t. 174. f. Soy. hafva icke förekom- 

 mit oss, och torde således vai'a öfverdrifna). 



3 Är till aUa delar den smalaste och finaste formen med 

 slanki-t framåt vettande blad, men med blomskaft, som ofta kasta 

 si^T tillbaka, långa fruktskaft och ganska sned*, likasom hopfall- 

 iia frukter. Man finner den uti det minst salta vattnet, vid 

 Öster^TÖthlands och Södermanlands stränder, der den utgör 

 Ruppfans gräns mot norden. Det synes ingen tvifvel, att den 

 är likasom utmärglad af brist på nog egentligt haf^svatten, och 

 alldeles alt jemlikna med den finaste formen af Zannichelha, 

 som också bildas af sådana omständigheter. 



Dessa trcnnc iormer oammanflyta i naturen sa, att Vi 

 icke kunna tviila, att de tillhöra en enda art.^ 



Vid Vesterhafvet är den första formen sa aihnan och sa 

 öfverdra<^en af hafsslem och hafskräk, att man lätt finner den 

 mycket bidraga till den hafsgödning, som 1 början af denna 

 nummer blifdt antydd. 



Tab. fig. J. den första ofvannamnde Eriförändrlnger, med b. dess 

 frukt... 2. andra artförändringen, tagen ur sundet v>d Landskrona^ d 

 de»s blom-ax, sedt från sidan. e. detsamma »I vandt, « t ena blomman 

 sesmidtföre f. detsamma, sedan ban.knapparna blifvit borttagna, 

 ^edt" In .idan. g. en knapp, sedd frln vidlästn.nsss.dan h den- 

 sammes ena rum, uppsprunget v,d andarna. ,. fro, skuret e«te| ';in 

 den. k. blottade frögulan med plsiHande frofoster. — 3. tredje ior. 

 ändringen från Mörjevik i Ostergöthland. m. dess fro. (Denna formen 

 kallas Ä. r«stelUta Reichenbach ican. /. 306.) 



