65i. 



liult i Småland, ririceliamn och Götlieved i V e s t e r g b t h- 

 Icind ocli Gilberga i Vermelaiid. Från dessa punkter synes 

 ^den blifva ju mera ufåt och resterat dess j^mnigare, så att 

 den är som albnånnast i Halland, der den inlager niei'a hed- 

 aktiga ocli kalla (uligiuosa) gräsmarker. Likasom vi uti det 

 föregående n. 64o. ansett purpurn för att lillhöra östern, sä 

 torde man kunna förete denna blommans lazurfärg sasom ett 

 utmärkande drag af vestern. 



Hela växten äger i allmänhet slägtets beska. Roten och örten 

 hafva samma slags bitterhet som Centaurium, men skola vara 

 iiagot svagare. Märkvärdigt synes vara, att sjelfva blommorna 

 blefvo fordom mest brukade såsom ett upphostningen befor- 

 drande medel uti Lungsot (ln'araf deras namn långt förr än 

 man insåg slägtskapen med Gentiana uppkom) samt älven mot 

 förstoppningar i lefvern och mjelten. Ehuni man icke kan 

 tillräckligeu förklara allt sådant, så synes det dock icke 

 strax böra anses såsom en alldeles förkastlig öfvertro, då 

 man ännu sä litet på ett vetenskapligt sätt känner alla växters 

 finare verkningar-, och i alla fall må man icke klandra ett 

 föltroende till naturen, som i S3"nnerhet i sådana sjukdomar 

 ofta utgör det sista, som fäster menniskan vid lifvet. 



Tab. ritad vid Götheborg, med så väl outriklade som redan i 

 frukt gångr a blommor. (Att blommornas starka lazurfärg på tabel- 

 len med en enda anstrykning icke kunnat fullt upphinnas , bör icke 

 förefalla den oväntadt, som känner detta verks beskaffenhet), b. tu- 

 kiufven och utbredd blomma, så att stlndare-knspparnas besynnerliga 

 hopvkxning (Svngenesi) synes. c. fröhus, d, fiö. 



