658 



äeo torrhet med glans," som sedan genom ingen npptorkning 

 förändras, Närvarande art synes vai^a den sista mot norden, 

 hvilken i någorlunda grad äger denna egenskai^. Den hinner 

 också icke upp om de sydligaste och yttersta landsorterna. I 

 Skåne är den som aUmännast; deremot i Blekingen och 

 Halland sällsynt, samt föröfrigt endast sedd på ett och an- 

 nat ställe å Öland och Gottian d. Man finner den på sand- 

 fält som väl icke egentligen tillhöra hafsstranden , men dock 

 alltid yttre slättlandet, der den synes bäst fmna en för sig 

 mest passande torka och hetta. Sådana fdlt öfverdragas ratt 

 ymnigt af dess glänsande blommskor. Annars älskar den så litet 

 egentliga hafsländer, att den icke fames i England, utan fast 

 mer är den som allmäimast vid nedre delen af Rhenfloden 

 långt hman den faller i hafvet, och kallas derfbre afveii 

 Rhenblommor. 



Tab. är ritad vid Lanaskrona. fl. ett yngre stSnd med äun» o- 

 rhjnade rotblad, men derföre också blott börjande blomning hr.lken se- 

 dan utbreder sle mycket mera under rotbladens forvissnande. b. ett 

 nScot öfyerblommaat hlomfoder. länfisefier skuret , med tre trSkonade 

 blommor på fästet, c. en sidan blomma särskild. Q. Oe.u«mma med 

 »pprifret och till sidan böjt blombräm samt afven uppskuren »tända- 

 ?eSumH. e. dw .eduare ännu mer föistorad, sE ?U putilie» batjra 



