6f)3. 



MALAXIS MONOPHYLLOS. 



Bladet oftast ensamt, äggformigt. Blomskaften här- 

 fina. Bloniläppen också äggformig, skälig, men 

 tillspetsad. 



Swarfz Vet. Ac. Handl. i8oo. s. 234. t. 3. fig. P. a-f. Wah- 

 lenb. Fl. S^ec. n, 992. - Ophrys monophyllos och latifo- 

 lia (egonteligon lilifolia) Linn. Fl. Svec. n. 8i4. 8ii. 



D. 



'enne art ar till alla delar mera tunn ocli liksom utdragen 

 än den föregående. Blomläppen mera tillspetsad, alla blom- 

 bladen mycket mera spetsiga och smala. Blomskaften befinnas 

 sa tmina, att de nästan äro hårfina, och i sammanhang här- 

 med älven blomstängeln både finare och längre. Merendels 

 ett enda blad finnes med en längre skida högre upphöjdt upp- 

 åt stängeln, och detta ensamna blad har med skäl gifvil ar- 

 ten sitt namn; endast någon gäng ser man ett mindre blad 

 mera oordentligt eller nästan på ett vänskapligt sätt utgå ur 

 det stön'es, dä pä sidan längre öppnade, skida; men aldrig 

 nedom eller utom densamme ,. utan alla de andra skidorna äro 

 bladlösa, och mera fullkomligt skid- eller stöfvelformiga. Det- 

 ta äi' väl den hufvudsakligaste skiljaktigheten från föregående 

 ai't, hos h vilken flera blad sitta nedom det, som med sin ski- 

 da närmast omkläder löken. Allt detta torde vara en följd 

 af lökens finhet och stälhiing hos närvarande art, tyhir sitta fle- 

 i-e lökar utmed roten bredvid hvarandra, sä att de gamla visa 

 lemningar efter förra års stänglar bredvid den nya. Hos fö- 

 regående art deremot äro lökarna tjockare , och sitta mera 

 kedjeformigt öfver hvarandra, utan att, såsom hos närvarande, 

 nederst utskjuta nägi-a tydliga rottrådar, hvilket förhållande 

 är tydligast, då de växa så som egentligast pä dy af multnad 

 Splicignum , men bhr något mera närmande sig till närvai'an- 

 de art, dä de någon gång komma på mera djdik d}-jord. Det 

 kan synas som gåf\^e lökens smaUiet hos närvarande art de 

 yttre skidorna tillfälle att blifva fullkomligt omslutande och 

 derföre äfs^en bladlösa-, då deremot allt sådant färhåller sig 

 helt annoi'lunda hos foregående art, liksom hos M. Loeselii, 

 hvilka båda således utgöra liksom en annan afdelning i slägtet. 

 Ettbladiga närvai-ande art växer blott i sådan svart dy- 

 jord, som finnes uti täta alkäiT-, men är, der sådan rätt afpas- 

 sad local finnes, mindre granlaga om climatet såsom funnen 

 äfven längre norr ut än föregående art^ nämhgen allt upp i 

 Medelpad. 



Alla arterna af slågEef synas annars hafva dkti gemensamt 

 att de knappt finnas alla år, utan nästan blott inider eller 

 strax efter särdeles torra somrar, dä sådana djupa dyaktiga stäl- 

 len särdeles uppvärmas eller nyss förut blifvit uppvärmda. Det 

 tyckes som vore våta sonu'ar i synnerhet afpassade för hög- 



