663. 



ländta ställens växtei', då dei'emot totra somrar tjeiia att nr 

 de djupaste och kallaste kärren framlocka den egna vegetation 

 som der fumes, såvida nämligen som sommarens ölverdiifna 

 torka icke blir äfven för densamma menlig^ i livilket fall den 

 synes komma under nästföljande sommare. Således torde den 

 vilda vegetationen just beliöfva den omvexling af våta och 

 torra år , eller till och med de längre omskilten stigande än 

 till den ytterliga grad af väta än af torka, som för odlade 

 växters årliga fortkomst äro så menliga och derföre för deras 

 skull så mjxket fruktas, ehuru xitan dessa omskilten troligen 

 den \-ilda naturen icke, åtminstone sådan som den nu befinnes 

 vara, knnde bestå, till måhända ännu större skada för landet 

 i det hela. Utom dess synes en skiftevis uppvärming och en 

 deremellan lulleligen till grunden gående genomblötning vara 

 ett vilkor för icke allenast den mest mångåriga växtligheten i 

 det hela, utan äfven för hela organiska naturens bestånd. 



Det kan äfven hända att i synnerhet sådana ked- 

 ieformigt växande lökar som den föregåendes, emellan livar 

 blomning fordra ett eller annat års mellantid att samla ämne 

 till så stora lökar som fordras till blomming, och att äfven 

 derföre blomningen blir så sällsynt. I alla fall förekomma 

 dessa arter sä sparsamt, att man knapt får nog af dem för 

 örtsamlingar , och således han föga blifva fråga om egentlig 

 nytta af dem. 



Tab. är ritad i Ösferföthlancl. a. ett vanligt enbladigt stånd. 

 b. nedre delen af ett nästan tvåblad"gt stånd, c, en förstorad biorama. 



