670. 



TAMARIX GERMANICA. 



Blommorne med tie ståndare, som vid basen äro sam- 

 manväxta, j^xen sittande i toppen, ensamna. 

 Blomskärmen längre än skaften. Bladen jemnbredt 

 lancetformige, utan skaft. 



Linn.Syst. Veg. ed. Roem.6. p.673. Faun. Svec. App p.SSy. Wahlenb. 

 Fl. Sv. n. 339. och s. io33. Murray App Mo(J. ed. 2. Tom. a. p. 

 117. Graumiill. Med. Bot. 2. p. 27. Ilornera. Dansk. Plant. ed. 

 3. p. 347. Retzii FJ. Oec. p. -jw. 



D. 



'et toi*de knapt finnas någon annan växt ocli i synnerhet busk- 

 art i det kalla Nori-Jand, hvilkens förvandla måste sökas i den 

 hetaste af alla verldsdelar, Africa. Piedan Linné anmärkte, att, 

 om man icke kände Africas Reauiuiiria, skulle man icke ana 

 att Tainarix borde i anseende till naturlig forvandtskap stäl- 

 las bredvid eller efter de Sacculenta växterna, som ym- 

 nigast och mest tillhöra samma verldsdel. Nägre forskare 

 hafva väl åter satt i fråga oni hos de mångfaldiga Saccu^ 

 lenla växterna Tamarix skulle komma bland Aizoidece och ic- 

 ke snarare närma sig till Portulacece , andre t. ex. Murray 

 hafva fört den till Bicornes ; men emedlertid synes den a£ 

 Linné angifna slägtskapen vara i det hela sannolikast. Att in- 

 gå XI ti grundei-na för dessa satser, skulle föra oss på ett för Sv. 

 B. allt lör främmande fält. Vi torde således få nöja oss med, 

 att gifva en så noggran beskrifiiing på Tamarix, som rummet 

 och afsigten medgifver. Blomfodi-et är femdelt, qvarsittande 

 (och grönt), slutligen merendels kortare än ki'onbladen, hvilka 

 äro fem, mera färgade (rosenröda) och trubbige. Ständare- 

 sUängarne äro hos vår art så sammanväxta , att den egentli- 

 gen derefter skulle höra till Monadelphien , och tillika äro 

 knapparna tio till antalet, hvarom mera nedanföre. Fruktäm- 

 net slutas med en topp, som frän början synes betäckt med 

 ett tredelt märke, hvilket väl under torkningen tyckes blifva odelt 

 (såsom det på Tabellen föreställes), men emedan fröhusskalen snart 

 skilja sig åt i spetsen, så hårväxten desto vissare blifvlt förd till 

 de treqvinnade. Fröhusets skal låta tidigt se det fina fjun, sonx 

 medelst en fin sträng nppliöjes öfver fröen, (hvilket fjun deremot 

 på Reaumuria sitter under fröen och utgör största olikheten). 

 Fröfästet är midt på skalens inre sida, och har det ganska egna, 

 att lossna från sin nedre vidfästning och derigenom befordra 

 fröens utträngande. Denna fröens och frölästets beskaffenhet 

 skiljer Tamarix mest från alla andra växter. FÖröfrigt är blom- 

 ningen axformig och sjelfva busken till utseende mycket Cy- 

 presslik; likväl hafva bladen en så puncterad yta, som synes 

 tyda på den blåsighet, hvilken tillhör Africas crystall- eller is- 

 växter eller rättast Reaumuria. 



Slägtets fleste arter synas tillhöra Africas granskap i syn- 

 nerhet vid Medelhafvet, der blommorna ordentligast äga fein 

 ståndare. Men liksom flere i torraste södern uppkomna slag- 



