670. 



ten synes detsamma mot norden fä mera utvecklad blomning, 

 som utmärker sig särdeles med en sammanhängande ståndare- 

 krans och lo knappar derpä. Det är i denna tydhgare form, 

 som slägtet blifvit mest undei'sökt och särdeles till Iröens be- 

 skaffenhet beskrifvet. 



Den såkallade Tyska Tamarisken synes egentligast 

 tillhöra Tyska sidan af de Helvetiske alperne, der den är all- 

 männast uti och vid de vildaste, som vill enligt dervarande 

 språkbruk säga de nedför bergsidorna häftigast löpande eller 

 liksom mest rasande bäckarna. Med dei^as vatten tyckes den 

 åtfölja Rhenfloden mot norden och således slntligen äfven upp- 

 stiga i Södra Norriges dalar, frän hvilka den kan synas hafva 

 kommit öfver på Svenska sidan till värt egentligaste Norrland. 

 M en dä den i Svv-eitz är rätt allmän vid de fleste smärre bäc- 

 kar, så synes den i Norrland endast hålla sig vid de största 

 flodernas starkaste och mest rasande forssarna, liksom visade 

 den derigenom än mera hunidant dess egentligaste element är. 

 Det är också just i dessa forsarna, som denna sydlän ta växt 

 blir mest skyddad för all frostens åverkan genom vattnets rö- 

 relse, hvilken aflägsnar all köld så väl i luften som joi"deii och 

 under strängaste vintern bildar ishvalf, så skyddande som nå- 

 gra drilhusfÖnster. Vid ännu' nogare betraktande finnas fors- 

 sarna icke blott pä detta sätt mot kölden förvarande, utan de 

 mildra också med sitt kringstänkande och på längre alstånd 

 liksom kringdunstande kyliga vatten den öfvermättan starka 

 sommarhettan, och åstadkomma således i det hela en mera jemn 

 tempei-atur hela året omkring, hvilken södra regioners bergs- 

 växter aldramest fordra och som konsten hos oss i norden 

 aldraminst kan åstadkomma. Det blir då icke underligt, att 

 denna buske liksom uppsöker NoiTlands vildaste forsar och 

 försmår alla omplantei-ingar till våra trägårdar. Man ser uti allt 

 detta konstens litenhet och inskränkning i jemförelse med natu- 

 rens stora A'"erkningar och många utvägar till frambringande af 

 sina olika alster. — Det kan nu synas vara af alla dessa skäl 

 som Tyska Tamarisken finnes ymnigast vid Sollefteå och ända 

 upp mot Ed uti den stora Angeinianelfven. Deremot tyckes den 

 finna sig mindre belåten med Indalselfven, som vidFaxön begrafvit 

 densamma i sitt slam, så att den na återstår blott vid Forss. 



På förstnämnde ställe lärer busken knappt blifva så stor, att den 

 kan afpifva spasserkappar. Om bunkens Medicinska kraft har man in- 

 jjen inbemsk erfarenhet, men det är troligt, att den med sitt pS en 

 pang beska och sammandragande ämne icke är alldeles olik Chinan. I 

 Norrige skall den läggas på dricka i stallet för Humla; ä'^ven nyttjas 

 afkoket mot Skabb. Uti garfverierna skall den kunna användas; men 

 emedan ylle betadt i jernvitriol antager i snppan af färska busken en 

 vacker svarvbrun färg och silke en ljus rödbrun , så synes det garf- 

 vandc ämnet vara af lindrigt slnc 



Tab. ritad vid Sollefteå i Ångermanland af Herr Lsestndius. a. en 

 del af buskstammen b. blomlopp. c. blomma, öppnad, så att stån- 

 darne synas omgifna af 5 kronblad och lika många foderblad; allt nå- 

 got förstoradt. d. en topp med fröhus, af hvilka de 3 nedersta äio 

 uppspruckna , visande (röens fjiin. e. nedersta delen af elt fröhus, «å 

 afskuret att de 5 fröfästena synas ännu fastsittande vid skalens mjdt. 

 f, fröhus-skal med fröfästet lossnadt från basen. g. frö med fjun. h. 

 en smågrens bladiga topp. i. blad fastadt vid smågrenen. 



