673. 



stränder på något ställe). Hvad det är for naturliga omsläii- 

 digheter, som förenar den sa företrädesvis med de nämnde 

 vestliga hafstrakter, är väl svårt att noga bestämma-, men den 

 nakna utsättning för ett vesler ifrån stormande liaf, synes va- 

 ra i särdeles hög grad gemensam för dessa ställen och gifva 

 dem en vatten-vegetation, som icke stort mindre skiljer sig än 

 den Ijungartade landtvegetation , som vi snart komma att om- 

 nämna. Utom vårt Fädernesland finnes arten på samma sätt 

 växande ända till Island , Norra Amei-ica och Algier, så att den 

 liksom många andra hafsväxter alldeles icke är nogräknad på 

 luftens temperatur. 



De hvita Vatten-Ranunklerna ävo icke skarpare än att den 

 allmänna i nedre 'lyskland uppfiskas, lägges i liög sä att den 

 gulnar och gifves sedan såsom en god föda åt kor; men grön 

 skall den alldeles icke ätas. Det förtjente undersökas på hvad 

 sätt detta gulnandet förändrar växten sa att den blir mildare. 

 Huruvida denne hafsstränderncis art är mer eller nundre mild 

 än den allmänna, synes icke vara bekant, 



Tab. föreställer ett af de till blad och stjelk s'örsta stånden, som 

 man funnit i vatlensilningar fallande nedför sjelfva hafsstranden vid 

 Halmstad (vid Wisby är den hälften eller trefaldigt mindre}, b. kron- 

 blad, c. blomfoderbl^d. J> ståndare, e. frö: ^1^^ dessg $inå%urer- 

 ne förstorade. 



