Ö78v 



GENISTA PILOSA. 



Bladen nästan viggelika (kilformige). Stammen fer- 

 ier riset} nedliggande. Blommonia på sidan ue 

 bladvecken, kort-skaftade. Baljorna ännu mer äii 

 den öfrige växten finhåriga. 



Linn. Fl.. Sv. n. 635. ed. Wahlenb. a. 793, 



D 



'et finnes fS växter, hvilka Iiafva i alfa afseenden sa märkr- 

 värdiga frö som de Fjärilslika blommorne (^Papilionacece)) oclii 

 dcrföre är det visst skäl, att här meddela någon allmännare 

 öfversigt af dem, än som förut i detta verk skett. De bi- 

 draga först ansenligt till denna Linnreiska Naturliga Ordnings 

 urskiljande, i det att alla frön deraf liafva lill-roten tillbaka- 

 böjd intill lijertbladens kant eller nogare till föreningslinien e- 

 luellan dessa kanter.^ Med detta kämie*tecken anse vi den 

 jiämnde Linna;iska Ordning skilj d från de i mera varma cli- 

 mater förekommande Lomentacecs {JLeguminoeoe rectemhrycs 

 Decandolle) , ehuru nyare forskare funnit mindre skäl: att skilja 

 desse Ordningar, en sak som hos oss är af mindre betyden- 

 het, dä vi. i vart lands Flora, alldeles sakna, den seduai'a ord- 

 ningen.. 



Våra Fjärilslikt blommande växter fa äfven namn af Ärt- 

 ordningen, emedan de egenthga ärtorna innefattas deruti och 

 kunna anses för de mest utbildade och allmännast kända, 

 således i alla afseenden betydhgastc Men detta oaktadt be- 

 finnas de mesta växter i ordningen hafva så myckel frän. e- 

 gentliga ärtorna afvikande frön, att man derefter kan skilj,a 

 hela ordningen r tvänne afdelningar, såsom följer. 



i) De mest Artlika vä:aterna hafva frön med tjocka el- 

 ler köttaktiga hjertblad, som knappt under groningen blifva 

 riktigt gröna eller liknande blad, utan genom sin ymniga halt 

 af Stärkelsepulver gifva unga plantan sin föda. Det är samma 

 ännie, som föröfrigt gör dessa frön till de näst Sädesalagen 

 mest närande äfven för dj.nren. Vi hafva af denna afdelning 

 nyligen i Sv. B. förehaft det egenthga Ärtslägtet [IHsicm), som 

 häl' enligt namnets betydelse får främsta rummet genom sina 

 half-klotrunda lijertblad. Till detsamma närma sig slagterna 

 Lathyrus^ Vicia, Eruiim ock Orohus , hvilka hos oss utgöra 

 denna första afdelning, som hos Decandolle far namn af Sar- 

 colohce, som vi i fri öfversättning tyckas bäst kunna gifva med 

 Tjock-hjerfbladige, Men, emedan gränsen mellan tjocka 

 och tunna hjertblad alltid blir svär att bestämma , sä beliöfver 

 man se sig om efter andra mera. skarpt bestämbara skilje- 

 märken. Man funier da, att med hjertbladéns tjocklek är för- 

 enad en lång och jemnbred vidftistningsyta, som midtuti har 

 en smal linea. Det synes som skulle den mängd slärkelse- 

 nojöl, som dessa £i-ön innehålla, icke kunna inkomma, ulan 



