678. 



•genom en större förening med öfriga växten. Detta är allmänl 

 gällande ibland svenska växterna; men de varma klimatens 

 bönor, synas icke så noga iakttaga sådant, liksom vi förut fun- 

 nit varmare länders växter i afseende på hela ordningens kän- 

 netecken icke sä trångt låta innesluta sig. De varmare kli- 

 matens egentliga Art-växter Lafva dock icke mindre än våra 

 riktiga klangen, utan de blifva ofta såsom Turska- bönorna tiU 

 stjelken vindande liksomför att dessbättre kunna uppbära den 

 stora last af närande stärkelse, som skall samlas i deras tjocka 

 lijertblad. Sådana uppehållningssätt finnas aldrig lios ioljande 

 till ört mera än frön betydliga afdelnings växter. 



2) Den andra afdelnin^ens frön närma sig mera till all- 

 männa förbållandet derutinnan , att hjertbladen äro tunnare 

 nästan som egentliga blad , hvarföre dessa växter få namn .af 

 JPhyllolobce, som vi torde fä öfversätta med T u n n - h j e r t- 

 b la di ge. Då de vid groningen uppkomma ofvan jord, an- 

 taga de grön färg och i allmänhet blads så väl egenskaper som 

 förrättningar. De hafva icke något sådant betydligt närings- 

 ämne för unga plantan, utan de bidraga mei-a genom sin stöixe 

 förening med luften att gifva hela plantan .den lifaktighet, 

 att den snarare sjelf kan nära sig ur jorden. Utanpå dessa 

 frön ser man blott en ixind föreningspimkt eller hilum, lik- 

 som skulle här i anseende till mindre halt af Stärkelsepulver 

 icke behöfvas så stort samband med moderväxten. Dessa frön 

 äro merendels i öfverensstämmelse med hjertbladens tunnhet 

 sjelfva flata och tunna, men uti några uppkommer liksom till 

 ersättning för det bristande stärkelset en betydligt stor fröhvi- 

 ta, som dock aldrig är stäikelsehaltig , utan blott innehåller 

 slem, till den grad och af den renhet, att alltsammans i vat- 

 ten förvandlas till den klaraste ciystallvälska. I sådant fall 

 kunna fröen blifva ansenligt runda och ärllika (t. ex. Lotus 

 teiragonolobus) , men detta är blott till yttre formen, ty redan 

 den lilla runda vidfastningspunkten skiljer dem från mera rik- 

 tiga ärtor. Denna afdelnings växter sakna klangen och äro 

 sällan slingrande. 



Om denna sednare afdelnings vidare underdelande äfver^- 

 som om Genisice-slägtets och dess arters skiljande, blir mera 

 rum att anföra under följande numer. 



Tab. tecknad vid Halmstad mot hösten, då växten för andra gän- 

 gen har sparsammare blommor tillika med frÖbaljor. b. blad sedt 

 från sidan och c. från ryggen, d. blomToder. e. blottad blomma, sa 

 att alla kronbladens form synes. f. stSndare-columnen särskild och 

 mera förslorad, g, fröbalja , på hvilken den hvltaktiga finhårJgheten 

 blifvit utelemnad. h. densamma uppsprucken. i. toppen deraf. k. 

 frö , sedt från sidan« 1. fröfoster, m. detsamma med utspärrade hjertblad. 



