680. 

 TUSSILAGO FRIGIDA. 



Blomttråssen (Thyrsus) likhög, simpel. Blommorne 

 »trålige. Bladen trevinklige, ojenmt btigtade , in- 

 under gråluddne. 



Linn. FJ. Sv. n. 7i4. ed. Wahlenb. n. 921, 



J. bland de Strälblonistrige Sammansatta blommorne {Coinposir- 

 tce radlatce) är slägtet 'Tus-säago visserligen ett af de naturli- 

 gaste. Roten är alltid ganska mycket krypande och uppskic- 

 kar från särskildta toppar blomstänglar, som icke liafva niigra 

 riktiga blad, ntan dessa komma frän andra rottoppar och ut- 

 veckla sig derföre längre frampå sonunaren med en desto mer 

 obehindrad frodiguet, oftast med den runda form, sojn jemte 

 storleken förskaffat dem namn af Häst- h of. Om blomstän- 

 geln får blott en blomma såsom på vår allmännaste och å Sv. 

 Bot. t. 2. redan föreställda art, så blir den ovanliga skillna- 

 den mellan deji tidiga blomningen och efterkommande bladen 

 som mest i ögonen fallande-, men icke dess mindre fullfölja de 

 större arterna, med mångblommig stängel, samma syftning i 

 starkare grad i det att de slutligen utveckla sä stora blad, 

 att de liknats vid stora hattar, hvaraf den afdelningen lått 

 namnet Petasites. Den egentligaste arten deraf är också för- 

 ut gifven i Sv. B. t. 224. och tvänne andra för Skånska slätt- 

 landet egna arter återstå ännu att föreställa; men innan man 

 gör detta, finner man anledning att vända sig till andra än- 

 dan af riket för att upptaga närvarande med dem förvandla 

 art. Att från Södra Europas slätter på derintill varande al- 

 per växter uppstiga, kan vara mindre underligt; men att man 

 hos oss skall söka den ena förvandta arten på Skånska slät- 

 ten, den andra på Lappska fjällen, är väl mycket märkvärdigt; 

 och för att än mera fästa uppmärksamheten dorvid synes när- 

 varande art ganska väl hafva fatt namn af T. frigida (eller 

 den mot kölden tålige). Sådan tyckes dock vissa växters na- 

 tur vara, att de mera värdera en fri luft och sol, än de fruk- 

 ta för olika temperatur under största delen af året. Det sy- 

 iies vara för dessa växters i jorden sig väl gömmande rötter 

 tämligen hkgilligt huru sträng köld, som regerar under fre 

 fjerdedelar af året, blott de under en kort lid kunna ur sina 

 särskildta knoppar uppskjuta stänglar och blad, det må ske på 

 Skånska slätteii eller de nästan ändå mer blottade Lappska 

 fjälltrakterna. 



Denna Lappska arten måste blott betydligt sta tillbaka 

 mot sina skånska slägtingar med sina mindre och blott tre- 

 vinkliga blad, som också äro betydligt mera urtagna i kan- 

 terne med deremellan längre samt mera tilibakani Ilade flikar 

 och med sin enklare eller glesare blomning. Med samma 

 skiljemärke synes den också söndra sig frän Södra Europaei- 



