088. 

 har afren clessa växter efter en otroligt långt clrifven förtunning I)efun- 

 Tiits vara det enda varaktigt hjälpande medel uti riktig epidemisk kik- 

 hosta ock vissa Ögonkrämpor. Till den ändan stöter man sönder hela 

 örten, utprässar saften och blandar dertill lika delar spiritus vini, Iivil- 

 ken blandning än vidara på ett konslmässigt och bestämt sätt förtun- 

 *ias ; hvarefter användningen sker med den kunskap och försigtighet, 

 som erfordras och icke ho3 andre än riktiga och goda Läkare kan väntas. 



Denna starka kraft, som hela växten äger, att emotstå en luft- 

 organerna upplösande sjukdom, synes icke vara så alldeles olik med 

 egenskapen af hårens utsilade saft att liksom ett annat gäsnlngs-ära- 

 ne förhindra mjölkens upplösning. Den kommer nämligen komjölken 

 att pl ett sätt tjockna, som hindrar den från all chemisk förvandling. 

 Uti Norrland synes komjölken i anseende till det beständiga sommar- 

 ljuset och andra om sommaren för hela året i lufi -kretsen sig samman- 

 hopande verksamma orsaker blifva så benägen till att surna , alt den 

 sig sjelf öfverlemnad nästan hel och hållen från botten förvandlas i en 

 sur vassla, som föga kan användas. För att hindra detta beredes så 

 kallad Tätmjölk, som får en jemn seghet eller täthet från botten 

 allt till ytan af kärlet, och såsom sådan låter länge förvara sig samt 

 ätas, utan att på magen utöfva den försvagande verkan, som i ofvan- 

 nämnde grad surnad mjölk måste åstadkomma. Denna TätmjöHc 

 fortplantas vanligen genom en liten del af samma mjölkslag; men från 

 början skall den fås derigenom, att man med Drosera bestryker kVr- 

 len, hvaruti sedan spenvarma mjölken särdeles af getter silas, och den 

 således erhållna, i början tunna tätmjöiken, sedan genom vidare ut- 

 blandning eller liksom fortplantning efter vissa reglor förstärkes tills 

 den får fullkomlig tjockhet eller täthet med en sötaktig smak , utan 

 all syrlighet. Man måste således härutinnan för/ara med omsorg och 

 kännedom för att riktigt lyckas. Till Tät-ämnets förvaring öfver 

 vintern behöfver man blott upptorka det tunnt utbredt på ett kärls 

 botten, hvarefter det om våren kan åter upptagas af vispad äpghvita 

 till vidare fortplantning. Den således beredda fullgoda tätmjölken äc 

 så spis. sam, att den anses (ör en särdeles tillflygt nti onda år, sär- 

 deles då baikbiöd måste tillgripas, hviiket betadt deruti blir mycket 

 drägligare. Man finner häraf att detta påfund icke blott är för sma- 

 kens tillfredsställande, utan hufvuds^akligen ingår i folkets bergning. 

 Till detta vigtiga ändamål nyttjas i Ångermanland Drosera så bestämt 

 framför PlngvlcuLu , att ingen tvekan i valet uppstår. Tät-ämnet synes 

 hos den sednare vara långt mindre ulbildadt och afsöndradt. 



Ora man skulle våga, att göra sig ett vid vissa grundämnen mera 

 fästadt eller materiellare begrepp om den anförde verkan , så kund© 

 man tro sig se Droserans kraft såsom i synnerhet verkande på Mjölk- 

 sockret och icke allenast hindrande dess öfvergång i surnad, utan åstad- 

 kommande dess utdragning i en seg slemmighet. Kanske att Drose- 

 ran i sammanhang härmed förorsakar en Diabetisk tendens hos urinen, 

 som hindrar vattensot, samt en sådan slem- eller sockerbildning i 

 luftröret och ögonen, som skyddar dem? 



Flera delar af växten synas tillkännagifva en särdeles känslighet. 

 Blommorna utveckla knappt sina kronblad, utan vanligen öppnar sig hvar 

 blomtwa- lör en gång blott litet i toppen under middagstiden och vid 

 säideles vackert väder, hvarefter den straxt åter sammanvrider sig om- 

 kring och tillika med fröredningsdelarne till en sorts tut, som skyddar 

 frukten under tillväxten och mognandet. Största retligheten visa bla- 

 den, hvilka mest äro besatta med fångade flugor. Utan tvifyel bidra- 

 ger hårens klibbighet att flugorna invecklas , men det synes äfven som 

 skulle håren verkligen inböja sig och omsluta dem. 



Detta allt synes gälla till den grad om båda hos oss förekommando 

 arterna, att man trott sig kunna förutskicka det såsom något allmänt, 

 ehuru man till egentligt bruk mest anvandt den rundbladiga all- 

 männare sorten. Sedan detta i förening med hvartannat härblifvit aa- 

 fört, fa vi bättre rum att under följande nummer j)å en gång och äf- 

 ven i sammanhang ingå uti skiljaktigheten mellan båda artejna. 



Tabellens förklaring är donsamma som under följande art (dor blott 

 g. b* och b''' tilläggas), , 



