689. 



DROSERA T.oNGiPOLiA. 



Stängeln klasebärande. Bladen aflånga och mycket 

 afsmalnande mot skaften, frän toppen inrullade. 

 Pistillerne fyra. 



Linn, Fl, Sv^. n. 274. ed. Wahlenb. n. 342, 



Vi 



id arternas skiljande är det upplysande att anföra, att Lin- 

 né satte våra tvänne allmänna arters skiljaktighet i fråga och 

 understöddes derutinnan af den noggranne foi-skaren Scopo- 

 1 i y då deremot nyare örtkännare antaga trenne arter. Så vida 

 som vår kännedom hittills sti-äcker sig kunna vi hvarken hyl- 

 la den ena eller den andra satsen , ehuru vi sett mera anled- 

 ning till Linnés fråga än andras antagande af en art, som skul- 

 le vara mellan både härvarande arterne. 



Den rundbladiga arten är till alla trindare eller längre 

 delar spensligare samt grönare, men samlar deremot en större 

 mängd körtelbärande hår på sin runda bladskifva, mot hvilkens 

 jnidt de blifva både kortare och finare än på den andra arten. 

 Dessa bladen äro såsom mycket bredare fi'ån början invikne 

 med kanterna. De äro också både till följe af sin form och 

 tunnhet samt känslighet mera skickhge att fånga flugor. Från 

 den körtelbärande röda hårigheten nedgå på öfre sidan af blad- 

 skaften fina hvita hår ä'nda till roten, och dessa utgöra en af 

 de bästa skiljemärkena, som förtjent upptagas i ofvananfÖrde 

 artskilnad om den icke ändock vore tillräcklig. I sammanhang 

 med den större finheten äro också blommorna hälften mindre, 

 ännu mera ömtålige eller knappt öppnande sig, samt inuti för- 

 sedda med endast tre pistiller. Fi^öhuset äfven i sammanhang med 

 öfriga växten smalare och öppnande sig i blott tre flikar •, men 

 de smala frön få deremot en betydligare arillus, som bäst ses 

 af figurerna. Med detta allt kan äfven växtstället sj^nas stå i 

 något samband , ty den finnes allmännare på mindre kärrakti- 

 ga ställen, blott Sphagnum kan riktigt växa, der densamma 

 tyckes hafva mindre egen näring än som den följande arten 

 synes fordra. 



Deremot den Långbladige arten ar till alla delar dub- 

 belt grof vare , har en mera knuten rot , från hvilken flere blad- 

 skaft uppgå, hvilka äro mycket stelare, rödare och alldeles 

 glatta (utan alla hår). Den utdragna, långa och smala blad- 

 skifvan är besatt med något längre, grofvare och äfven rödare 

 hår, samt befinnes i början från toppen sammanruUad, hvil- 

 ken ställning den också sedan mest antager, då retning af in- 

 secter eller annat orsakar sammandragning. De dubbelt större 

 blommorne förmå mera öppna sig och utspä*mias äfven starkare, 

 sedan blortifodret blifvit borttaget, af de starkare fyra pistiller- 

 na. I synnerhet bli de alldeles vidöppne, då vackert väder ef- 

 ter stark åska inträfiar. Således sedan man en eller annan 

 vecka väntat på dera, blefvo de ganska väl utslagne med upp- 



