690. 



sätt är bildad for att under sin fröbäring kunna uthärda den starkaste 

 uttorkning. En sådan bildning blir dock merendels inskränkt , hvarföre 

 äfven vår Myoturus 'it enda arten i sitt slägte (sedan den så kallade 

 Af. Shortii Rafin. befunnits icke väsentligen skiljd). 



Den finnes endast uti Europa från Petersburg och Wermlands slä- 

 tare del till Montpellier och Kesmark vid Carpatherna. Man har väl 

 fnnnit en form uti Norra America, men denna torde liksom så många 

 andra Europeiska växter vara dit öfverkommen med Europeiska ny- 

 byggare. Den synes sky från djupare och mera odelade continental- 

 länder. Huruvida detta kommer deraf att torkan i dem redan i bör- 

 jan af sommaren blir så stark, att en så beskaflfad växt icke kan beslå, 

 måste lemnas derhän. Emedlertid har man anledning att tänka sig ett 

 sammanhang emellan allt hvad växter heter och climalet; och kanske 

 blifva just dessa min.<!^a växter den känsligaste måttstocken på landets 

 torrhetsgrad. För att mindre lida af torkan synes denna och flere späda 

 vårväxter mest förekomma på ställen vända mot östern och morgon- 

 solen (icke gerna mot södern och vestern såsom mera torkande). 



Från dessa allmännare betraktelser torde man få återkomma till 

 mindre betydande anmärkningar. Den lilla Myosurus intager nyss blot- 

 tad jord , vid vägar och andra icke magra ställen , hälst å större slätt- 

 landstrakter , knappt uti skogs- och bergsbygder (således icke i Sweit« 

 längre in än vid JBasel). De första blommorna Lafva temligen ordent- 

 ligt femtal i blombladen och ståndarne, hvarföre växten rättast såsom 

 Linné gjorde föres till Pentandrien; men föröfrigt händer ofta, att 

 kronbladen blifva blott tro och ståndarne deremot sju: en förändring , 

 som icke kan anses underlig vid betraktande af dessa delars stora lik- 

 het hos denna växt (liksom blomfodret och kronbladen hos FUariat 

 ståndare och pistiller hos andra i synnerhet vatten. ranunkler). På sär- 

 deles små stånd finner man blott 2 kronblad och 5 ståndare, till 

 och med på de aldraminsta inga kronblad utan endast 3 eller 4 stån- 

 dare. Detta är då en förkrympling, som icke bör göra oss ovissa om 

 det som är ordentligast. Annars göra de grönaktiga kronbladen ett 

 synnerligt utseende inom don nästan hvita blorafoderkransen , som i 

 synnerhet med sina nedåt gSendo mycket hvita utskott gör ett synner- 

 ligt afbrott på det gröna skaftet, hvars saftighet de synas bevara. Den- 

 na blomfodrets hvithet förenad med en stor tunnhet utom starkare fär- 

 gade och saftigare delar kunde liknas vid en hvit vaxkappa, i högsta 

 grad tjenlig att utehålla solens för starka inverkan från de inre af saf- 

 tighet så mycket i behof varande delarne, och det under en tid, då 

 frukten behöfvei komma sig före till full saftighets erhållande. 



Denna lilla växt skall enligt anställda försök ätas af kor, getter och 

 hästar. Det synes sSledes som hade den I likhet med flere vår- och 

 höstväxter förlorat den skärpa , som närslägtade växter annars hafva, 



Tab. fig. a« visar ett något större stånd vuxit mellan gräset i en 

 lågländt äugsväg vid Upsala. b. blomma med endast 5 kronblad, c. 

 blomma med 5 kronblad och 5 ståndare, som blifvit från hvarandra 

 böjda och mellan dera frö-fästets pelare afskuren, betydligt förstorad, 

 d. frö-fäste med sitt skaft och elt vidsittande blomfoderblad, e. kron- 

 blad något mera förstoradt. f. ståndare med icke uppsprungen knapp» 

 g. en del af frö-fästet längs efter skuret med tvänne q arsittande frön. 

 b. frö skuret på tvären, i. frö skuret efter längden så att frökärnans 

 vidlästning synes. k. den sednare skuren efter längden tillika med 

 frö-fostret. 1. planta med vidsittande fröskal tagen om hösten. Från 

 dess hjertbladsfäste utväxer sedan om våren så väl blad och blomskaft 

 som det öfver a. varande rot-tråds. knippe, hvilket utgör liksom sed- 

 nare årets rot. 



