694. 



mycket väl skiljda art framträder under ett mindre bekant 

 namn säsom hade den varit mera okänd för var störste Växt- 

 kännare. Utan tvifvel såg Linné densamma för sina fötter o- 

 taliga gånger och upptog den äfven såsom en särskild art i Up- 

 saliensiska Herbationerne älvensom uti lörsta upplagan af Flo- 

 ra Suecica\ men sedermera, i betraktande af de mänga för- 

 ändringar , som skidform och annat undergår hos de sista och 

 mest amphibiska arterna, blef ocksä denna förd under de sam- 

 ma , kanske mera såsom en upp i landet föi^lupen besynnerlig 

 iirartning än säsom en af-art i egentlig bemärkelse. Således 

 blef denna växt under Linnés sednare tid och älven derefter 

 f(')ga bemärkt, tills den nu åter bekräftas säsom särskild och 

 vård kanske mera uppmärksamhet än många andra egentligen 

 lika onyttiga växter. 



Vid ett således inträffadt närmare skärskådande af dess e- 

 genheter fä vi äfven anmärka dess betydliga och härkantade 

 bladöron, som omfatta stjelken i mycket störie grad än på nå- 

 gon af de andre arterne. Detta torde vi kunna anse som ett 

 liksom hos så mänga andra ogräs betydligare frodaiide i blad. 

 Härmed synes också förenadt ett särdeles rodnande pä sidor 

 och stjelk, icke alldeles olikt de karrakliga med den samma 

 växande Polygon ernås. 



Dess växningskrets är såsom många ogräs-artade i synner- 

 het å vattenaktiga ställen förekommande arter ganska vidsträckt, 

 ty den är anmärkt från högsta Lappmarken , till Norra Ameri- 

 ca, Java, China och äter Sibirien; således finnes den troligen 

 öfver nästan hela jorden. Den kan desto mindre vara en sä- 

 som ofvan nämnt är urartning af de följande, hvilka åtminsto- 

 ne hos oss icke gå på långt när så högt mot norden. Det för- 

 tjenar kanske anmärkas , att den till slut uti Lappmarken hål- 

 ler sig vid de största vattendragen ungefärligen såsom de föl- 

 jande hos oss, men ulan att derigenom något förändras. 



Slutligen torde kunna anföras, att dess artnamn (/;a/?«^7'e) 

 egentligen uppkommit vid jemförelse med de följande arterna 

 deraf, att den uppstiger frän de större sjö- och å-kanterne, 

 samt således kommer upp i landets kärraktiga ställen ; men den 

 finnes alldeles icke i egentliga med beständig grundsyra försed- 

 da större kärr, utan fast mera eller endast på sådana våta stäl- 

 len, som om sommaren uttorka till den grad, att botten sönder- 

 spricker ocli således egentligen kallas inunderade {loca inundata), 

 I anledning häraf hafva äfven någre Författare kallat den iV". 

 terrestre , hvilket dock kan fora till sådan förvexling och för- 

 villelse, att vi i det hela icke kunna föredi-aga detsamma. Af 

 den nu anförda växningsställets beskaffenhet blir hela des5 na- 

 tur att starkt växa i blad med liten blomma, men stark frö- 

 sättning och ftJrgänglig rot dess mera begriplig. 



Tab. föreställer ett något mindre stånd taget närmare slutet af sin 

 blomning vid Upsala. b. blomrna sedd från sidan. c. densamma upp- 

 ifrån, d. fröskida, e. dess afskärning, som visar fröens sammanhopade 

 läge, f, fröskidan efter längden, sedan sidoskalet blifyit borttaget. 



