698. 



CNICUS OLERiCEUS. 



Kål - tistel. Vild - Cardbenedict. 



Bladen nederst nästan stjelk-omfattande , Ijäderlikt 



klufnaj de öfversta tillika med blomskärmen hjert- 



formige, skaftlösa, odelta, smStaggigt hårkantade. 



Blomfoderfjdllm uddade, 



Linn. FJ. Sv. n. 723. ed. Wahlenb. n. 894, Whistling Ekon. 

 F0an2. 4. p. 93* Graumiill. Med. Bot. 4. p. 3i4. 



B. 



Hand de för sina sammansatta blommors skull sä kallade 

 Sammansatta växterna [Plantce Compositce) blifwiTist- 

 lame i vidsträcktare bemäi-kelse tagna uti alla naturliga an- 

 ordningar satta först, såsom de i Ordningen eller enligt Ord- 

 ringens kännetecken fullkomligaste. Deras småblommor aro de 

 mest likformige och i det hela största, bildande inom sitt ge- 

 mensamma blomfoder och pä sitt äfvenledes gemensamma frö- 

 fäste ett stöiTe hufvud än några andra, hvaraf namnet Capi- 

 tatce, i sammanhang h varmed hela örtens grofhet och taggighet 

 «ynes slå. För hela denna bildning kan fröfästet anses såsom 

 medelpunkten, som derföre hos vissa hinner en sådaji köttak- 

 tighet, att den ätes såsom kål och tyckes vara grmiden af ett 

 kålhufvud i smått. Hos nägre blir denna kålhufvudsgrund om- 

 gifven af saftiga, bladlika skärm, som vid grunden tillika med 

 småbloramorne blifva gula. Detta utgör dä Linnés grundbe- 

 grepp för egentligaste Kältistel-slägtet {Cniciis)y hvaraf den 

 närvarande växten är ImiVudarten. 



Dä man vill stadga detta grundbegrepp med säkrare skil- 

 jemärken för att komma till ålskiljande af al! a arter Kåltist- 

 lar {Cnici) frän andra vanliga Tistlar (Cardui), så möta 

 visst svårigheter. Ett ända till loppen fjäderformigt fröf jun och 

 dermed i öfvei'ensstämmelse stående agnar, liksom samman- 

 satta af hopflutna här på skilj ekantenia af ett gropigt fröfäste, 

 skulle vidare skilja kåltistiarne frän de andre, men detla visar 

 blott högsta grad af kåltistel-natnr , utan att man vet om rik- 

 tigt nöjaktiga griiDsor fur slägtet derelter låta bestämma sig. 

 Under det att s5''dHgare länders växtforskare icke äro ense hvar- 

 ken om de vanligaste äugstistlarne (Cardui) med fjäderformigt 

 fjun skola såsom ett eget slägte kallas Cirsium eller förenas 

 med Cnicus, så torde vi tills vidare få framställa denna egent- 

 ligaste kåltistelji under silt gamla namn. Delta o ak ta dt er- 

 känner man gerna alt i sydligare orter finnes en hvilblommig 

 med sljelk försedd Carduus accmlis, som så går upp emot den 

 närvarande, att man blir villrådig om skillnaden. Det förekom- 

 mer oss som skulle de gamla Cardiä snarare kimnu närma sig 

 mot Cnici än tvärs de egentlisfaste kåltistiarne kunna bli 

 lika vanliga b 1 å b 1 o m m a n d e I i s 1 1 a r. Sä länge detta icke 



