69^; 



ÄRNICA alpina; 



Sotbladen lancetlike, helbräddade, trenervige; stjelk- 

 bladen sällan mer än tvänne. Stjelken enblommig. 

 Blomfodret ulligt. 



Linn. Fl. Lappon. n. 3o5. Wahlenb-. Svec n. g4i. - 



s 



ällan inkomma växter med motsatta blad uti cle Naturliga 

 Ordningar, som egentligast äga skiftevis bladställning. Detta är 

 likväl pä ett ganska bestämt sätt händelsen bland de Sam- 

 mansatta växterna {Pl. Compositce), hvilkas sista eller 

 strålblomsti'ige afdelning (FSr/W/atrp) bar en mängd växter, som 

 i denna del afvika från allmänna förhållandet. Ehuru Linné 

 i allmänhet visst icke fÖr snart fastade vissa sådana kännetec- 

 ken vid sina Naturliga Ordningar, så ansåg han denna omstän- 

 dighet för sä betydande, att han föreslog en egen afdelning un- 

 der namn al Opposztifolice, Denna har väl sedermera befun- 

 nits i Iwg grad ohållbar, men det synes stå fast, att dessa väx- 

 ter halva sitt egentligaste stamhåll i Norra America och synas 

 utgöra den mest hösten tillhörande sena vegetationen i våra 

 trägårdar, liksom i allmänhet den långsammare växtligheten, 

 som gynnar motsatt bladställning, är mest egen for vestern» 

 Dessa betraktelser blilva af mycken vigt vid närvarande växts 

 bedömmande och derlöre äro de här löiuitskickade. 



Slägtet Arnica fördes icke af Linné till de nämnde Oppo- 

 sitifollcs, ehuru allmännaste arten ganska bestämt har denna e- 

 genskap. Väl såg man hos denna ört såsom en stor egenhet 

 de tvänne motsatta bladlika skärmen på stjelken under grenar- 

 nes utgång; men man synes hafva varit benägen, att anse det- 

 ta såsom en afvikelse, och gaf icke akt på, att de vid roten va- 

 rande bladen sitta pä samma sätt i ännu tydligare grad. Man 

 var så mycket mindre benägen att se härpå som de sydligai'e 

 Europas arter hafva otvifvelaktig skiftevis bladställning. Sedan 

 härigenom detta kännetecken förlorat allt värde såsom delande 

 ordningen och äfven såsom bestämmande slägterna, så torde 

 det dock i olvannämnde geographiska hänseende behålla eller 

 ijka sin betydenhet. 



Det synes nämligen som skulle den här föreställda växten 

 hafva denna egenskap i än högre grad än sjellva ji. montana 

 och dermed tyda pä sitt större samband med America. Pä A\ 

 montana finnas åtminstone å sido-blom skaften alltid skiftevis 

 sittande blomskärm, och ibland delar sig också stjelken ännu 

 en gång på ett mera skiitevis sätt ; men på närvarande växt har 

 jag icke sett något tecken till omskiftning och skulle icke hel- 

 ler anse den för trolig. Då vi nu veta, att denna växt är all- 

 männare i America ända till Melvills-ön än hos oss, så skulle 

 dess Americanska grundhemvist derigenom bli troligare. Detta 

 torde kanske bekräftas af den upptäckten, att det finnes idet 

 inre af Norra Americas sydligare del nämligen vid Missuri en 



