703 



väsentligen skiljer arterna. Det blir tia naturligare alt Euro- 

 pas Epilobier visa flerfaldig ölVerensstämmelse med CircascB. 

 Man kan anse Circaserne för den spädaste utbildningen i 

 sin Ordning, livilken beliöfver det skygd och det fursvar mot 

 torkan , som endast bergtraktcrnas skogar kunna gifva \ och 

 derfore finnas de i s^nujerhet pä rikets vestra sida. Der gar 

 den stora arten (C. Lutetiana Sv. B. t. 586.) ungefärligen så 

 långt som bokskogen sträcker sig; den mindre [C. alpina Sv. 

 B. t. 567) deremot följer granskogen ända upp under Lapp- 

 ska fjällarna. Om nu den här föreställda C. intertnedla vore 

 en verklig mellanart, så skulle den väl också härutinnan när- 

 ma sig till ett medel-förhållande, men detta är alldeles icke 

 händelsen. Tvärtom finnes den veterligen endast i Skåne, och 

 det pä ställen och i trakter, der C. lutetiana är allmännast och 

 frodigast, så att den derigenom egnar sig att intaga 'éiy^n 

 våtare ställen, hvarigenom den nedre delen får bladform och 

 glatthet af C alpina, under det att den öfre med sina större 

 blommor behåller sig mera liksom en tillhörighet af C lute.-^ 

 tiana. 



Genom allt detta synes då på en gång blifva afgjort hvart 

 denna växt-form hörer och huru litet den utgör någon sådan 

 öfvergång från den ena till den andra arten, som på något 

 sätt kan billiga de båda Linu^iska arternas förenande till blott 

 en art, eller det påslåendet (i Sprengels Sy st. Feget.) a.\t 

 endast samma ai't nigör hela slägtet. Vi äro således här lik- 

 aom vid Nasturtia af den mening, alt man snarare kan an- 

 taga tre arter, än förena alllsammans llU blott en enda art. 



Den nu anförda C. irvårijiedia bekräftar kanske annars sin 

 föga sjelfständighet dermed, att den mindre befunnits sätta någon 

 frukt, (såframt icke detta kommer af den sena blomningen), 

 ntan blott frodas i nedre delarne, tillfälligt uppfriskade ge- 

 nom källvattnet, som den mera än sjelfva C. alpina synes 

 fordra. Häraf dess grolva rotskott och tjocka leder, poni allt 

 aflägsnar den från sistnämndo till alla Jelcu: fina art. 



Om vihärutiicke se något annat äii C lutetiana, är det 

 likväl eu annan ytterlighet deraf mot den helbräddade, spen- 

 liga, på ovanligt torrt ställe vuxna form, so)n fömt i Sv. Bot. 

 är gifven, och mot h vilken denna icke är alldeles onödig till 

 ett omfattande begrepp om arten. Deu lilla C. alpina är der- 

 emot mera beständigt densamma, som älven synes följa af 

 dess nordhgare och inskränktare växningsställe. 



Juni, 



den kortara sommaren torde bli mindre betydlig. „ , „ , „,, 



Tab. efter ett medelmåttigt stort stlnd 1 den sa kallade i aU- 

 köpsskogen vid Helsingborg, d. 27 Julil nyligen kommen i blomma, 

 b. outslagen blomma, c. blomma förntan fröredn.ngsdeUr sedd uppiiran 

 d. bida kronbladen, e. fröredniiigsdelarne särskddt. f fiUlstandig och 

 väl utslagen blomma , liksom de två sista figurerna betydhgt förstorad. 



