705 



SCABIOSA SVAVEOLENS. 



Blomkronorne femklufne, strålige. Fästets fjcUl i spet- 

 sen tilltjocknade. Rotbladen lancetlika, helbradda- 

 de, blårimjge (snbglaiicesccntia) ; Jljdkbladen fjäder- 

 formige. Bråborjlen kortare än allmäana blom- 

 fodret. 



Decandolle Fl. Franc. n. Zlo-j. Friei Nov. p» Ho. ed. a. p. 

 20. Wahlenb. FJ. Sv. n. i64._ 



Sedan de tre Linnselska arterna af slKgtet Scahiosa blef- 

 vo gifne i Sv. Bot., liar denna i alla arseenden nyare art blif- 

 vit genom Professor Fries's forskningar lannen tillhöra Skå- 

 ne De förra arterna befunnes vara utaf bvar sm afdelniug i 

 släetet ocb det sflnnna kan ännu sägas vara bhndelsen den- 

 genom, aLt med våra arters mital ocksä afdelmngarne bHlvit 

 pk visst sätt förökta till fyra. Det blii" derigenom desto mark- 

 Lare huru bestämdt Aassa slåglcn skicka en art utaf hvar at- 

 dllnine mot norden, då andra deremot förete nngoii viss af- 

 dplning under högsta bredds graderna. Grunden dertilf hgga 

 vis^t i förhållanden, som förtjena all uppmärksamhet. 



Den första Aldelningeus art [S. aruensis Sv. B. n. 522). 

 med sitt håriga fröfäste och den andra Afdelningens Se. suc- 

 dsa (Sv. B. n, 422.) med sina betydliga fröfästes f^äll gå un- 

 gefär Uka långt mot norden, ehuru den aednare utgör myc- 

 ket större del af vår nordiska vegetation. Sedan möter man 

 mot södern de arter , som mest utbilda sina fi-ons bihang eller 

 kransar, s.\ nämligen att hos S. columharia (Sv. Bot. n. SgS.) 

 det femstråliga bihanget blir tydligast och sist hos närva- 

 rande art äfven sjelfva frökanten betydligt utbredd. Det lem- 

 slråliga bihanget, såsom Ägande med sig femklyfnmg hos 

 blomkronan, är utan tvifvel nog vigtigt lor att bestämma ett 

 eget under-slägte {suhgenus), kalladt Asterocephalus; men hu- 

 ruvida sjelfva frökantens invikning och tilltjockning hos tre- 

 dje arten kan utgöra mer äR en underafdelmng {Spongostem- 

 ma Reichenb.) från egentligaste Asterocephalus med ut- 

 bredd kant , kan man lemna derhän. Emedlertid är det märk- 

 ligt, att denna f jerde arten har sista beskaffenheten ganska tyd- 

 lig och tillika de längsta och starkaste fröfästes-fjällen, så att 

 den liksom företar allt hvad slägtet har synnerligt. På dessa 

 förlängda fröfästes-fjällen synes också en glandulös hårighet, 

 som i synnerhet ger arten den i slägtet ovanliga vällukten , 

 bvaraf artnamnet. 



Det nu anförda innefattar också arten* säkraste skilje- 

 märke från de svenska samslägtingarna ; men för en hastigare 

 öfversigt och till skiljandet fråa andra utländska arter af 

 samma afdelning kan i synnerhet märkas : de ovanligt lancet- 

 lika, helbräddade och spetsiga rotbladen, det ljusa utseende, 



