709 



POTENTILLA keptans. 



Bladen femväxta, viggelika. Stjelken refvlgt llggantle 

 och ytterst rotslående. Blomskaften enbloniniigo, 

 i vecken af kortare blad ensamne. 



Linn, Fl. Sv. n. 45b. ed. Wahleub. n. 678. 



\J taf det stora Inifvudslägtct Potentilla liafva fornt i Sv. B. 

 blott tvänne arter blifrit föreställda, livilka med sina pinnata 

 blad torde kunna anses såsom en yppighetens utväxt pä sjelf- 

 va kärnan af slägtet, som äger fem småblad i ätidan pä blad- 

 skaften och derföre af de gamle kallades Penlaphyllum. E- 

 hura öfvergången från fem småblad till pinnat a blad är lätta- 

 re än man kunde tro derigenom att sido-smål)I iden sänka sig 

 ned på bladskaftets sida, sa uppkommer dock oftare svårighet 

 alt skilja mellan feinbladige och trebladige arier. Dervid mär- 

 kes att en verklig fembladig art knappast någonsin genom af- 

 magring kan blifva trebladig; men väl kan en trebladig blifva 

 fembladig, äfvensom en fembladig synas lå sju småblad. Detta 

 sker nämligen genom en sorts yppighet, som gör att nedersta 

 småbladen föi-st bli ovanligt breda, sedan tväflikige och slut- 

 ligen tvådelta, så att två småblad mer än vanligt tillkomma. 

 Detta tillstånd af en oäkta fem- eller sjubladighet skiljes dock 

 merendels med säkerhet derigenom, att sådana tillkomna små- 

 blad äro antingen jemfÖrelsevis med de andra fijr små eller 

 med sitt bufvudpar vid basen mera sammanhängande, och vid 

 nogare eftersökande finner mau deln som ännu äro blott litet 

 klufae från sina hufvudblad. 



Närvarande art är en af de bästa så kallade Pentaphylla, 

 men som väl måste skiljas från en sådan oäkta fembladig, som 

 nu blifvit antydd och äfven till slägte gÖr svårighet. Vår Po- 

 tentilla reptans lörtjenar i högsta grad sitt artnamn genom si- 

 na långa rankor, hvilka vid sina leder i synnerhet mot top- 

 pen och sednare på året bli i"otslående. Den torrare delen af 

 sommaren använder den mest med att frambringa ganska or- 

 dentliga femblad och de största blommorne i afdehiingen, bMa 

 sittande på långa skaft, dock så att blommornas äro längst. 

 Rankorna utgå tiU stor mängd från en hufvudrot, som med 

 den längsta spindel befinnes djupt nedbon-ad i den hårda le- 

 ran. Således är den ganska tjenlig att emotstå den starkaste 

 torka, som midt på sommaren kan förekomma på våra stör- 

 sta och mest öppna slätter, der den just synes frodas af den 

 A'äderlek, som kommer så många andra att förtvina. Man fin- 

 ner den der intaga i synnerhet åkerrenarne, som den med si- 

 na rankor sä mycket pryder och betäcker, utan att lägga sig 

 på den näravarande säden, och åt hvilka den långa rotspin- 

 deln, liksom spikar eller pålar i jorden, ger stadga och varak- 



