711 



ANTIRRHINUM Elatine. 



Bladen rnest spjutformige, skiftevis fastade, kortare 

 än blomskaften. Stjelkanie nedliggande. 



Liim. Spec. Pl. ed. Willd. 3. p. 254, Wahlenb. Fl. Svec. n. 700. 



eiina art är till blomning och frukt ett ganska godt ^//fiVr/t/- 

 niiin i den något omfattande bemärkelse, som Linné tog detta 

 slägte ; men egentliga örten beflnnes så afvikande särdeles från 

 Linaria, att man knappt utan den störstji och mest i ögonen 

 fallande motsägelse i tillsatsen kan antaga det sedan införda 

 iiamnet Ltinatia Eiatine. Ovdet Luia?'ia är just bildadt för 

 en ört, som i påfallande grad liknar ett Lin, då deremot JS"- 

 Ixitine är uiigelärligen detsamma som Helxitie och betyder ett 

 nedliggande litet Boklivete, ungefär såsom en iörminskuing 

 eller kanske vanslägling af denna sädesart t. eK. PulygGfiuni 

 tartaricwn eller P. Conpolvuliis. Ett slägtnamn som i sådan 

 grad som Ltinaria betecknar ett örtens utseende, hvilketicke 

 finner eller gerna kan finna rum hos alla arterna, är något 

 misslyckat; och vi äro sä mycket mindre benägne att bruka 

 det, som derigenom största delen af arterna beröfvas sin Lin- 

 nasiska benämning, hvjlken då skulle tillkomma endast dela, 

 som förut blifvit betecknade med under-slägt-namnet Oron- 

 iium. Skillnaden mellan Orontiivm eller de nyares Antir" 

 rhinicm ä ena sidan och Linnés egentligaste Antirrhinuin el- 

 ler de njares Ltinaria å andra sidan är också icke större, 

 än att Orontium synes kunna förblifva hvad det varit, ett 

 något afvikande bihang till Antirrhinum. Blomkronans mindre 

 nedstigande i sporre hos Orontium är liksom motvägdt af det 

 större öfre rummet hos fröhuset, som gör att det öppnar sig 

 med två hål mot det nedras såsom vanligt enda öppning. Den- 

 na olikhet synes alldeles intet vei^ka på öfriga växten ; ty man 

 kan icke aimat än finna större likhet mellan örten af Antir- 

 rhinum majus och minus, som derföre just fått dessa jem- 

 lörande namn, än emellan den förra och vår Eiatine. Man 

 kan väl erinra, att nu Liinaria såsom slägtnamn i stället för 

 Antirrhinum är allmänt antaget och denna förändring gör ju 

 intet; men skola då vetenskapliga namn af tiden omhvällvas 

 liksom lotteri-numror i hjulet? Och föröfrigt, huru lätt det all- 

 mänt antagna kan förändras, synes allmänna Ljungens namn 

 bevisa, som för några år sedan icke fick vara £trica, men nu 

 åter nästan lika allmänt är det. Vi måste anföra allt detta så- 

 som ursägt att vi för närvarande art bruka ett nu nästan 

 allmänt förkastadt slägtnamn. 



Det redan ofvanför till sin bemärkelse uttydda artnanuiet 

 säger redan mer än som behöfves, för att skilja denna växt 

 fr^a sina svenska samslägtingar. I Södx'a Europa fmnas Qera 



