712 

 POLYGALA vuLGARis 



J. Marias Lin eller Hör. 



Blommorne försedda med kamm och sittande i gles 

 klase. B lomf odir-vingarne utsj^ä.Tra.ttd&, .något läng- 

 re än blomkronan, slutligen»* betydligt längre än 

 det skaftlösa omvändt äggformige fröhuset. Bla» 

 den nederst lancettlika, hvassa. 



Linn. Fl, Svec n. 632. ed. Wahlenb, n. 788. s. ioC5. 



anska fa lika allmänna växter hafva till sin naturliga för- 

 vandtskap blifvit sa olika bedömda och i alla S5'^stemer aå o- 

 lika ställda som Polygala ; och sådant sker ännu till den 

 grad, att detta ämnets åter upptagande synes mindre öfver- 

 llödigt. Orsaken .ligger till en stor del i de olika delarnes, 

 såsom det synes, olika eller icke öfverensstämm^nde bildning, 

 som ger olika resiiltater elter som man har mer eller mindre 

 afseende på den ena eller andra delen. Den förvandtskap , 

 som sednaste f r u ktkän na re (Carjjo/o^e;*) antagit med Tri- 

 coccoe i anledning af fröets bildning, motsäges så alldeles a£ 

 blommans beskaffenhet, att man måste medgifva dess ohaltbar- 

 het i det hela, ty naturen kan väl icke antagas egentligen äga 

 sådana motsägelser uti sig. De fleste halva sedan satt den i 

 Naturliga Blomningssystemet bland Monopetalce ungefär ihop 

 ired eller vid Personatoe ^ men, detta oaktadt, tömmer den. 

 nu i Decandolles n3'^aste verk uti en helt annan icke en gång 

 angränsande hufvudafdelning af Systemet nämligen Thalarni- 

 florce, och der näi'mast intill Fumariema eller Artväx- 

 terna alldeles såsom i Linnés sexualsystem och äfven dess 

 Naturliga Ordningar. För att få den till" -TJialarniJlorce må- 

 ste antigas, att de egentligen llere kronbladen äi;^ medelst stån- 

 darnes tub förenta till ett eller till en oäkta Monopeiala (^Hamo- 

 petalct). Behoivel af sådana förklaringar, de må vara i naturen sa 

 grundade som möjligt , är alltid en stor svårighet i ett exami- 

 neringssystem och gör att detsamma icke i sådant afseende kan 

 mäta sig med det Linasiska. [ alla fall synes Polygalans för- 

 vandtskap med Corydalls vara den mest grundade och den 

 som äfven minst motsäges af frukten och fröen. Till Och 

 med den besynnerliga Arillus , som antagit formen af en tre- 

 fingrad vårta, betäckande hilum, är något, som befinnes äga 

 en motsvarighet hos Corydales. 



Utaf Polygaloe äro de mest storblommige och med den 

 största kammen [crista) försedda arterna capska buskar, icke 

 utan all analogi med de dérstädes lika utmärkta arterna af 

 Erica-slägtet) men liksom af sistnämnde, så äfven af detta 

 slägtet, tillhöra de näst derefter kommande arterna Europa : ett 

 förhållande efter Geographiska longituden , som tyckes gemen- 



