713 



nästan såsom pa O. niascula. Efter blomningen utväxa väl 

 vifgania säsom vanligen i slägtet, men knappt till så stor 

 längd, som ena loben af fröhuset äger, och således blir en stor 

 del af detsamma obetäckt, så mycket mera som dess bi'edd 

 är betydligare mot längden. Sjelfva stjelken är temligen rakt 

 spänd , ehuru just icke alltid upprättslående, försedd med en 

 tätare ocli längre blomklase samt slutas före blomningen med blom- 

 skärra mycket längre äu de outvecklade blommorne, hvaraf 

 artnamnet härleder sig. Bladen äro alltid ända ned till roten 

 smalt-lancettlika, smalare än på någon annan af de andra ar- 

 terna. Roten mycket mera stubbelik , från en punkt utskickan- 

 de en störi'e mängd stjelkar. 



Växiiingsslället är pä de största slätternas lösa jordlager 

 eller högre bäddar. Således synes den ingenstädes vara all- 

 männare än ondtring Upsala , på sjelfva de högre Fyi-isåns 

 kanter, på Liljeconvaljsbolmen högst ymnig och utmärkt, 

 bortåt Sandgrijid vid JNorby, bortemot Hvitulfsbcrg m. fl. st. 

 Deremot så snart nian kommer ät mera bergfasta skogsbac- 

 kar såsom egentliga Norbylund, Godtsundabei'gen , Lassbybac- 

 kar m. fl. befinnes P. vuJgaris merendels ensam rådande. Vid 

 Håtuna är P. comosa likaledes funnen af Dr. Hartman-, men 

 mera bortåt Stockholm synes den icke förekonnna, der ock- 

 så dess sällskap samt merendels till färgen någ(n'lunda jemn- 

 like Anertione PulsatiUa är mycket sällsynt. Föröirigt vet 

 man den såsom en sällsynthet förekomma på Omberg utanför 

 Stocklycke, på Öland och Gottland. Utom den i likhet med 

 slHi;tets förut anmärkta longituds sträckning från Leipzig till 

 Upscda efter longltuden dragna medellinien vet man den icke 

 längre eller vidare mot öster och knappt något åt vester af- 

 vika; men huruvida sådant är en tillfällighet eller bestämd 

 regel , kan man icke så noga känna i anseende till dess svåra 

 skiljande från andra ailer. 



An isående nyttan har man sig icke något bekant, men, 

 om det är tillåtet att sluta något af utseende och dylikt, så 

 har man icke att vänta hvärkeii P. amarae beskhet eller P. 

 pulgaris godhet, utan snarare Genistce-lik färghalt. 



Tsb. enligt benägen anvisning af Professor Fries tecknad af Herr 

 Arvedsson i Skåne alldeles öfvereiiskommande med växtens utseende 

 vid Upsala, men i för mycket utväxt tillstånd för att låta se blom- 

 skärmens uppskjutande öfver He «må blomknopparne på stjelkarnes 

 toppar, b, och c. såsom på föregående tabell, d. fröhus med vingar i 

 naturlig ställning cch e. frånvikiia. f. frö (i likhet .med föregående ta- 

 bells g.). -- g. en mycket ung blomknopp med sitt långa skärm, h, 

 en mera utväxt blomknopp ungefärligen att jemföra med föregående 

 tabellens k. 



