718 



CAREX j.AXA. 



Axen med uthängande skaft, aflånga, aflägsnade från 

 hvarandra. Ax skärmen skiåiormige , med korta blad. 

 Fröhusen lika långa med de trubbiga fjällen , ailångt 

 elliptiska, något trubbige, tilltryckta j mynningen 

 alldeles helbräddad. 



Wahlenb. FJ» Lapp. n. 440. t. i5. f. x. Sv. n. :oG2. 



O. 



'm man nu skulle fullfölja den anledning, som gafs under 

 fön'a nummer, att beti'akta Starr-ai'tei'na, särdeles de mång- 

 axade till deras olika utseende efter växt-ställena, sa kmide 

 anmärkas, att ingen har ett så ängs-gräs-likt utseende, som 

 C, pallescens med sina mjuka, till och med vågige blad, 

 gröna blomning ocli trubbige, nästan gräs-korns-lika fröhus. 

 Vid kanterna af sä väl kärr som andra vatten, finner man 

 de mest bredbladige och mest skärande af aUmänheten egent- 

 ligast för sin sti'äfhets skull så kallade Starr -arterna vara 

 försedda med för stråets skarphets skull också blott tväsidiga 

 skäi'm. Längre ut på kärrenas gungflyn bli arterna mera 

 smala j men till slut på mossarnas lU' än större djup liksom 

 uppväxta Rödniosse {Sphagniim) antaga de ett alldele» 

 Tåglikt utseende med rundadt strå och återigen skidformiga 

 skärm. 



Betraktar man närmare den flock af Starr-arter, hvaruti 

 C limosa utgör liksom medelpuncten och livartill närvaran- 

 de art äfven hörer, så synes sådant äji mer utveckla sig. 

 Denna flock tillhör egentligast norra Sverige, der de olika 

 käiTtrakterna äro mest utbildade. Således finner man icke 

 förr än der \'id kärrens kanter, eller i det till kärr sig sam- 

 lande nedrinnande vattnet den derföre så kallade C. irrigua 

 med sina breda blad och spända skarpt trekantiga strån, be- 

 stämdt ensidige skäi-m och smala intet omsve2:)ande fjäll. Ut- 

 om densamma i gungfl3-en fås den redan nämnda mellan- 

 arten, som är den allmännaste och längst nedstigande mot 

 södern. Längre ut uppti'äder då såsom sagt rätta rödmos se- 

 grunden, som ofta i början och då den ännu ibland kan ut- 

 torkas, antager en viss surnad eller saltaklighet, som gör 

 den öfverdi-agen med mer eller mindre li%ntnande gräsartade 

 alster såsom Schoenus ctlbus och den så kallade Carex li- 

 vida ^ som då utmärka sig jemte sin hvitnande yta med 

 rundt strå och i sammanhang dei'med skidformiga skärm samt 

 mera omfattande fjäll. Till slut eller aldia5i;terst uppstår 

 en sådan rödmosse-dy, som icke mer kan kallas gnngfly, 

 emedan den icke sammanbindes eller genomdrages af några 

 gräsrötter och derföre med sitt jordlika utseende blir mest 

 försåtlig för djiu-en, som deruti ofta omkomma utan att nå- 



