JOHN SEBELIEN. M.-N. Kl. 



Ved at seke oplysning i den faglige literatur fandt jeg da ogsaa snart, 

 at den tvil som var opstaat hos mig, ingenlunde var noget isolert fænomen, 

 men at der blandt metallurgiens autoriteter med stor st3'rke blev hævdet 

 jernets ældre prioritet. Jeg nævner saaledes bare den tyske spesialist i 

 jernets historie J.Beck', skotten John Vincent Day^ og de to engelske 

 forskere John Percy ^ og den nylig avdede Sir William Gowland'^, begge 

 professorer ved The Royal School of Mines. Den sidstnævnte uttaler i 

 19 1 2 i et foredrag i TJic Royal Anthropological Institute of Great Britain 

 and Ireland, at >^reduktionen av jernmalm foregaar saa let at det maa synes 

 heist forunderlig, om ikke jernet var det første metal som det lykkedes 

 stenalderens folk at fremstille«. Han nævner endvidere, at naar man fra 

 arkæologisk side undertiden henviser til den større vanskelighet det vilde 

 være at fremstille et saa tungtsmeltelig metal som jern, saa beror dette 

 paa en misforstaaelse. Der er nemlig ved den gamle jernutvinding aldeles 

 ikke tale om at »utsmelte<-< jernet i flytende tilstand som rujern eller støpe- 

 jern Dette er nemlig en kunst som var ukjendt indtil det 15. aarhundred 

 efter Kr. Det antike jern var derimot altid smijern, og dette lar sig ut- 

 redusere av sine malme ved en svak glødning med kul allerede ved 6— 

 700 gr. C, en temperatur som let tilveiebringes uten store tekniske hjælpe- 

 midler; der trænges hverken belg eller blæseluft. 



Man har ganske visst ogsaa henvist til at der jo forekommer færdig 

 metallisk jern i naturen som nicteorjern, og man har ment at menneskene 

 har kunnet dække sit behov herav uten nogensomhelst kemisk-metallurgisk 

 proces. Paastanden om at meteorjernet er saa skjørt at det ikke lar sig 

 bearbeide uten at springe, kan unegtelig i undtagelsestilfælde ha sin rigtig- 

 het, men som regel er den dog gjendrevet derved, at der gjentagne gange 

 i flere land er foretat vellykkede sminingsforsøk med meteorjern. Saaledes 

 nævner Beck ^, at blandt 70 jernmeteoriter var det kun 7 som var absolut 

 usmibare. En anden og meget vigtigere indvending mot meteorjernets 

 betydning for jernforsyningen er dets overordentlige sjeldenhet. Vel om- 

 taler Ross i sin beskrivelse av Nord-Vest-passagens opdagelse i 1819 at 

 eskimoerne fremstilte sine jernknive av meteorjern, men det er paavist av 

 J. K. V. Steenstrup*', at det metalliske jern hvorav Grønlands eskimoer 



1 Geschichte des Eisens in technischer und kulturgeschichthcher Beziehung, I Th , Braun- 

 schweig 1884, og Mitteilungen zur Geschichte d. Medizin u. d. Naturwissenschaften, VI, 



1907, P- 362 — 377- 



2 Proceedings of the Philosophic. Soc. of Glasgow, Vol. VII, 1871, p. 476, \^ol. VIII. 1872, 

 P- 235, og 1873, p. 464-80. 



3 Metallurgy. — Iron and Steel. London 1864. 



4 The metals in anti(iuity. Tourn. of the Royal Anthropolog. Inst., 42, 1912, p. 276. 

 ^ Geschichte des Eisens, I, s. 26. 



6 Meddelelser fra Grønland, Kj.havn 1883, og Mineralogicai Magazine 1884, Nr. 27. 



