JOHN SEBELIEN. M.-N. Kl. 



Selv blev han dræpt av Lykurgus ved list, men ikke ved manddom^ 

 dypt i en hulveis snevring, hvor kølven av jern imot ufærd 

 ei kunde skjerme hans liv. 



I slutningen av sang VII, vers 473, hvor man holder hvile i begge 

 de stridende leire, efterat de har begravet sine faldne, og man har faat i 

 land en mængde vin fra Leimios, siges der : 



Vin tiltusket sig nu de haarfagre mænd fra Akaia, 

 somme for blinkende jern, andre for straalende kobber. 



Kfr. en lignende passus i Odysseen I, 184, hvor ogsaa jernet nævnes 

 som betalingsmiddel for vin. 



II. VIII, 15 truer Zeus med. at de av guderne eller gudinderne som 

 vover at snike sig lønligen bort fra Olympen for at hjælpe de stridende 

 parter, vil han 



styrte ned i Tartaros mørke 



fjernt herfra, hvor der gaper et svelgende dyp under jorden, 



sikret tilgagns ved en port utav jern, og en træskel av kobber. 



Endelig nævnes sang IX, 363, hvor det sies at Akilles vil 



kobber desuten og roden guld hjemfere herfra, 



samt skjøntbeltede kvinder og graaladent jern, som av byttet 



faldt i min lod. 



Ved siden av disse eksempler paa omtalen av jern i Iliadois første 

 halvdel findes der i det samme avsnit unegtelig langt flere gange omtalt 

 kobber og bronse; men fæster vi os ikke ved de kvantitative forhold, men 

 ved den maate hvorpaa disse metaller omtales, saa finder vi, at malm og 

 kobber altid brukes som betegnelse for det materiale hvorav vaaben (sverd, 

 lanser) og rustning, hjelm og skjolde er gjort, altsaa for de militære attri- 

 buter, mens jernet hører hjemme i den sivile teknologi og som penge- 

 materiale (byttemiddel). Og betænker man at Iliadcn jo er et krigsdigt, 

 saa er det jo ganske naturlig at kobber og bronse maa omtales langt 

 hyppigere end jern. De optrædende helte betragter jo alle kampen som 

 en fest, og med samme ret som man regner jern for det sjeldnere og min- 

 dre kjendte metal, maa det kunne gjøres gjældende, at det netop er kobber 

 som er det finere og sjeldnere, som anvendes til noget saa høi-festlig som 

 krigsredskaper, især naar som her kampen skildres av digtere i poetisk form. 



Vi kan ogsaa nævne, at blandt de argumenter der anføres av de før- 

 nævnte arkæologer som holder paa jernet som det prinsipale metal, findes 

 den paastand, at de mange bronsesaker og bronsevaapen som man finder 

 i bronsetidens grave, er væsentlig paradesaker, som kun tjente til begra- 

 velses-stas, mens de i det levende liv benyttede gjenstande var av jern. 



