12 JOHN SEBELIEN. M.-N. Kl . 



6te dynastis tid, hvilket likeledes bekræfter at jernet paa den tid ingen- 

 lunde har været ukjendt, og i sit museum i University College i London 

 har Funders Petrie en hel række jernperler som formenes tilhørende den 

 førdynastiske tid. Professor Petrie meddeler mig at det overhodet ikke 

 bør forstaaes som at ægypterne ikke har kjcndt jernet i de tidligste tider, 

 muligens har de kjendt det likesaa længe som kobberet, maaske helt til- 

 bake i stenalderstadiet. Men de har ikke benyttet det undtagen i rene 

 undtagelsestilfælde, troligvis fordi jernet ikke har foreligget i tilstrækkelig 

 store mængder. Flinders Petrie mener, som andre ægyptologer, at det 

 ældste ægyptiske jern har været naturlig forekommende metcorjern. Alle- 

 rede i de ældste ægyptiske religiøse tekster som haves fra ca. 3500 f. Kr., 

 tales der om at himlen er dannet av en jernplate^ og disse tekster stam- 

 mer sikkert fra endnu langt ældre traditionelle forbilleder. Det ægyptiske 

 ord for jern better »5«a« eller Abåa en pet<-<, det vil si »himmeljern«, hvil- 

 ket jo maa direkte henlede tanken paa meteorjern. Ogsaa det koptiske ord 

 for jern -»Benipci- siges av ægyptologerne at være en direkte desendent 

 av -»bda en pet«-, hvis betydning av jern og utelukkende av jern dermed 

 er bevist. Som saa mange av de gammelægyptiske navne paa metallerne 

 har nemlig ogsaa betydningen av -ibda«- været omtvistet, - — det har endog 

 \ æret oversat ved kobber, dog især som bergkrystal, idet man har ment, at 

 selv for ægyptere maa det ha været lettere at tænke sig en himmel av krystal 

 end en himmel av jern. Imidlertid finder man paa monumenter fra alle 

 tidsaldre, at vaaben, kniver, verktøi og lign. er m.alt blaa, hvilktt ikke kan 

 betegne krystal, men maa betegne jern. 



Til trods for at der findes rikelig med jernmalm paa samme lokaliteter 

 hvorfra ægypterne S3'nes at ha faat sit kobber, saa maa det bergverks- 

 mæssig vundne jern tilskrives en langt senere tid. En mere almindelig 

 anvendelse av jernet i Ægypten, saa at der kan tales om en jernalder, 

 indtræffer først langt senere. 



Foruten den noget indskrænkede adgang til materiale, antages ogsaa 

 andre grunde at ha været medvirkende til jernets relativt sjeldne anven- 

 delse i de ældste tider hos ægypterne. Man antok nemlig at guden Seths 

 (Tyfons) skelet bestod av jern. Han var ganske visst tvillingbror til Osiris, 

 men han var familiens »enfant terrible« og det ondes princip. Herved kom 

 der til at være noget av en forbandelse ved jernet, og det maatte virke 

 som en vederst3ggelighet paa Osiris. Saaledes kan det forstaaes at der 

 findes saa faa jernredskaper i de ægyptiske grave, — det vilde være en 



1 E. Wallis Budge i »Guide to the first and second Egyptian Rooms in British Museum. 

 2d ed., p. ao — 21. 



