OM BJÖRKTICKAN OCH FNÖSKETICKAN. 5 
ponenter. Genom CZAPEK'S undersökningar veta vi nu, att de träför- 
störande svamparna afsöndra ett ferment, hadromas, som just åstad- 
kommer denna klyfning. Det är den härvid frigjorda cellulosan, som 
vi sett antaga blåfärgning med klorzinkjod vid en mycelietråds perfora- 
tionsställe. Redan WILLKOMM (1866) och ROB. HARTIG (1878) påvisade 
denna cellulosans frigörelse som första verkan af träets svampinfektion, men 
det närmare förloppet härvid har först CZAPEK (1899) klarat upp. 
Man kan ur af dy- 
lika svampmycelier de- 
struerade trästycken med 
alkohol och benzol extra- 
hera stora kvantiteter 
hadromal, medan detta 
däremot icke lyckas ur 
färsk, oinfekterad ved. 
Med denna extraherade 
hadromal kan man så 
i profrör företaga den 
gängse vedreaktionen 
med phloroglucin + salt- 
Syra. 
Sedan <svamparna 
alltså frigjort hadromalen 
och cellulosar med till- 
hjälp af fermentet ha- 
dromas, blir det cellulo- 
sans tur att angripas af 
ett annat ferment, cytas, 
som bringar den i löslig 
form. CZAPEK trodde 
sig ha funnit, att hadro- 
malen ej vidare förarbe- 
Fig. I. Björk, angripen af Polyp. & 
tades, men BULLER har a ROLE AANEG 
oppen dod. nga fruktkroppar annu ut 
icke kunnat påvisa kvar- Djursholm, Sept. 1907- 
varande hadromal i af 
Polyporus squamosus sönderfrätt ved af Acer pseudoplatanus, hvarför 
han icke anser otroligt, att äfven hadromalen liksom cellulosan stundom 
än ytterligare förarbetas af svampfermenter. Hos af Polyporus nigri- 
cans sönderfrätt björkved har LINDROTH funnit det MAULE'SKA >lig- 
ninet> kvar, äfven sedan hadromalen försvunnit. Dock synes slutli 
äfven detta >»lignin»> upplösas. 
