16 
privat arbete, hvilka gälla för den ordinarie personalen. I all synnerhet 
då de ses mot bakgrunden af forna tiders förhållanden, framstå dessa 
löner såsom goda, ja, många äldre jägmästare finna dem säkerligen rent 
af rundliga. Så te sig nog också dessa löner för de yngre extra själfva, 
liksom ock för de unga män, hvilka före eller efter inträdet på skogs- 
institutet arbeta med en assistenttjänst som närmaste mål. För de 
äldre extra blir uppfattningen af situationen efter hand mindre optimis- 
tisk. Efter några år är den maximilön, hvartill lönenormeringen når, upp- 
nådd, men utsikten till befordran är fortfarande fjärran. För extra jäg- 
mästare i åldern 30—40 år och därutöfver är lönen ingalunda rundlig, 
vare sig man jämför den med likåldriga privata skogsmäns inkomster 
eller söker jämförelser i andra tjänstemannagrupper med motsvarande kraf 
på kunskap och utbildningstid. Som synnerligen betänkligt måste man be- 
teckna, att assistentlönerna icke nå upp till existensminimum för 
personer med familj, ett faktum, hvars farliga konsekvenser med rätta 
framhålles af Kungl. Domänstyrelsen i dess yttrande af den 24 sistlidne 
september (Se denna tidskrift, 1908 häft. 9—10, sid. 336.) Den prekära 
ställning och det häraf följande missnöje, som Kungl. Styrelsen förespår 
inom en tänkt mellanklass af skogsmän, hvilka skulle ha assistents arbete 
och löneförmåner, men sakna den senares befordringsmöjligheter, vore 
i lika grad förklarlig bland de nuvarande extra, därest dessas befordran 
i oskälig grad fördröjes och för mången kanske helt uteblir. 
Vid hvilken medelålder uppnår då en svensk skogstjänsteman sin 
första ordinarie tjänst och därmed ifrågavarande existensminimum? Denna 
fråga har jag sökt besvara redan i en föregående uppsats! och med de 
korrigeringar, som de senaste utnämningarna gjort behöfliga, återgifvas 
här samma tal, hvad angår tiden efter år 1900. Ur matriklarna öfver 
Kungl. Skogsstaten m. m. af åren 1872, 1878, 1893, 1899 och 1906, 
kompletterade med H. SAMZELIUS” Kungl. Skogs- och Jägeristaten, 
I och II, ha jämväl beräknats motsvarande tal från 1800-talets fyra 
sista decennier. Siffrorna, hvilka knappast torde tarfva någon särskild 
förklaring, gifva en öfverblick i stort öfver befordringsvillkoren inom 
Skogsstaten under det gångna halfseklet. 
Medelålder vid <Medelantal år 
erhållande af för- såsom extra 
1860—069 sta ord. tjänst. jägmästare. 
Inom de 5 norra distrikten utnämnda (26 st.) ........... sd SON 5.2 
>» > » södra » > (CER EARL on 30.1 6.8 
Samtliga utnämnda (CIS DERE or 29.9 H) 
1 Synpunkter och önskemal beträffande arbets- och lönevillkor för statens skogstjänste- 
än, Skogsv.-fören. Tidskr. 1908, h. 2. 
