20 EDVARD WIBECK. 
vid ovanligt unga år fingo på fullt allvar pröfva sina krafter, med tiden 
gjorde sig högt förtjänta namn inom skogsstaten. Detta visar, — hvad 
vi ju veta förut —, att ansvar och förtroende fostrar och utbildär. 
Under diskussionen om skogsundervisningens ordnande har från 
olika håll framhållits, att staten vore skyldig att sörja för, att de unga 
skogsmännen komma fZidigt ut i lifvet, att deras utbildning ej onödigtvis 
fördröjes. Månne icke detta billighetskraf med fog kunde utsträckas 
äfven till statens förhållande till sin utbildade extra personal? Frånsedt 
denna hänsyn, borde det ligga i statens eget intresse, att i vidsträck- 
taste mån utnyttja sina tjänares kunskapsmått och arbetsförmåga, och 
detta vid den tidpunkt, då människan efter naturens ordning står på 
höjden af kraft. Det är från denna synpunkt, som man har rätt att 
påstå, att omtanken om skogsskötseln pekar åt samma håll som om- 
tanken om personalen, — plats för de unga! 
Det vore onödigt att ytterligare dröja vid fullbevisade fakta. Endast 
en mening borde kunna råda därom, att extra ordinarietiden för statens 
skogsmän f. n. sväller öfver hvad billigt och nyttigt är, vida utöfver 
hvarje gräns, som äfven de mest vidtgående kraf på utbildning och 
erfarenhet hos tjänstemännen kunna uppställa. Då så är fallet, samt 
då en afveckling af extra ordinariesystemet dels pågår, dels synes vara 
förestående inom åtskilliga andra statens institutioner, är det nedslående 
att iakttaga den omvårdnad och det försvar, som hvad skogsstaten 
vidkommer, ägnas åt detta system. 
I Kungl. Domänstyrelsens yttrande öfver skogsundervisningskom- 
mitténs förslag (se tidskriften, 1908 h. 9—10, sid. 337) anföres sålunda härom 
följande: »Det är visserligen ej lyckligt, om antalet extra tjänstemän är 
alltför stort. Men tillfälle måste dock kunna finnas att bland extra 
tjänstemän erhålla vikarier för ordinarie jägmästare, som i följd af sjuk- 
dom eller af annan anledning behöfva erhålla tjänstledighet. De extras 
antal bör ock vara så stort, att urval kan äga rum vid tillsättandet af 
ordinarie befattningar för att härvid kunna erhålla fullt lämpliga tjänste- 
män. I motsatt fall saknas det måhända viktigaste villkoret för allt 
framåtskridande, ty det låge i själfva systemet, att konkurrensen om de 
ordinarie jägmästarebefattningarna blefve mycket ringa. Ett sådant 
system ledde själffallet till en sjunkande duglighet hos skogsstatens 
tjänstemän. De extra tjänstemännens antal bör af nu antydda orsaker 
vara större än de ordinarie jägmästarnas".> 1 samma riktning går ett 
uttalande af generaldirektör Fredenberg under skogsvårdsföreningens 
diskussionsafton den sistlidne 5 november, hvilket i referat (se tidskriften, 
1908 h. 11, sid. 376) lyder sålunda. »Behofvet af extra tjänstemän inom 
1 Kursiveradt af författaren. 
