EXTRA ORDINARIE SYSTEM ELLER REVIRDELNING. 21 
skogsstaten vore ej jämförligt med behofvet af dylika tjänstemän i andra 
kårer. De gångna åren hade visat, att många af de yngre tjänstemän- 
nen öfvergingo till enskild tjänst efter några års arbete inom skogsstaten. 
Ej så inom lärarekåren. För närvarande funnes ett mycket stort antal 
extra skogstjänstemän, men likväl hade i tvenne fall vid ledig ordinarie 
tjänst i ena fallet endast en -och i andra fallet endast två sökande an- 
mält sig. Många öfvergå ock till det praktiska affärslifvet å andra 
områden. Det stora antalet extra tjänstemän vore verkligen behöfligt, 
om man skulle få sökande till mindre angenäma platser. — —> 
Frågan till hur stor del skogspersonalen bör stå på extra stat är 
alltför vital — i främsta rummet för tjänstemännen själfva, men i sina 
konsekvenser för utvecklingen af statens hela skogshushållning — för att 
denna sak kan få anses utdebatterad. 
Hvad vikariaten angår, har jag gjort mig mödan undersöka, hur 
många ordinarie skogstjänstemän, som under de senaste 3 åren samtidigt 
atnjutit tjänstledighet. De flesta tjänstledigheterna tyckas ha inträffat den 
22—25 juli 1907, då totala summan, helårsvikariat och vakansförordnanden 
inberäknade, uppgick till 24 stycken. I jämförelse med största antalet 
samtidiga tjänstledigheter under såväl 1906 som 1908 är denna summa 
mycket hög; man kan antaga att förestående maximum sällan väsentligen 
öfverskrides, i hvarje fall aldrig beköfver öfverskridas. Någon större 
reserv af extra tjänstemän skulle sålunda knappast erfordras för att 
under ordinarie tjänsteinnehafvares ledighet hålla de löpande göromålen 
i gång. Äfven om hänsyn tages till genom dödsfall etc. uppstående va- 
kanser skulle med den ordinarie kårens nuvarande omfattning 23 å 30 
man vara fullt tillräckliga härför. 
Kommer så det påstådda behofvet af urval vid tillsättandet af or- 
dinarie befattningar; staten vill på sådana platser endast ha »>fullt lämp- 
liga> tjänstemän. Med denna lämplighet kan ej gärna afses några andra 
synpunkter än dem, som f. n. komma i betraktande vid befordringar. 
Vi behöfva alltså endast tänka på, hur dessa i praktiken gestalta sig. 
Som bekant värdesättas därvid af de sökande i statstjänst innehafda 
tjänster och förordnanden efter en viss, gängse norm. En mera an- 
svarsfull tjänstgöring taxeras högre än en mindre kräfvande sådan, men 
samma slag af arbete taxeras alltid lika högt. Som andra faktor i me- 
ritberäkningen ingår den tidslängd, hvarunder respektive tjänster inne- 
hafts. Slutresultatet, produkten af dessa båda faktorer, utgör de sökan- 
des meriter; det är de, som afgöra, hvilka som komma på förslaget. 
Den sökandes lämplighet i detta ords vanliga mening kommer först i 
andra rummet i betraktande, i det den nämligen kan influera på do- 
mänstyrelsens förord. 
