24 j EDVARD WIBECK. 
afsikter och åtgöranden beträffande en ledigförklarad tjänst, liksom ock 
om storleken af sina respektive meriter. Många, som då veta sig sakna 
utsikter att komma i betraktande, afstå från att i onödan insända ansök- 
ningshandlingar. Af denna anledning är antalet sökande till en ordinarie 
tjänst inom skogsstaten i regel betydligt mindre än antalet sökande till 
lika lönade tjänster hos privatpersoner, bolag, kommuner etc, där friare 
valgrunder tillämpas. Dessa senare slag af tjänster blifva därför en 
säkrare barometer på det tryck, den konkurrens, som råder inom yrket. 
Länsjägmästaretjänsterna ha varit mycket eftersökta, ansökningshand- 
lingarna ha kunnat uppgå till flera 10-tal och bland dessa ett stort 
antal från extra jägmästare. En privat skogsförvaltaretjänst i södra 
Sverige med ungefär revirförvaltares löneförmåner, hvilken hösten 1907 
annonserades ledig, lockade öfver 60 sökande, äfven här ett högst be- 
tydande antal skogsmän med befordringsrätt i statstjänst. 
Att relativt få söka till ordinarie statstjänst £az sålunda bero alle- 
nast af rådande befordringssystem. Man har anledning att klaga, först 
därest zagen fullt kompetent sökande anmälde sig, men sådana fall ha 
icke förekommit och behöfva näppeligen befaras. 
Det skall icke förnekas, att äfven andra orsaker än den nyss nämnda 
kunnat framkalla de särfall, som framdragas i generaldirektör Fredenbergs 
citerade anförande. Ehuru det ej uppgifves, ha sannolikt de båda om- 
talade fallen med resp. I och 2 sökande inträffat vid tillsättande af 
revirtjänster belägna i landets nordligaste delar, i ena fallet troligen 
Pajala revir. Böra vi nu verkligen förundra oss öfver, att vissa platser 
locka allenast ett fåtal sökande? En lönereglering må ha tagit hänsyn 
till skillnaden mellan lefnadsomkostnader, resekostnader etc. 1 de bättre 
och sämre lottade reviren, men därmed är icke full likställighet mellan 
dessa åvägabragt. Det är något mera än blotta brödfödan, som för 
oss alla bildar lifvets innehåll och skänker det dess värde. Det är 
detta »något», en mångfald olikartade trefnadsvillkor, som gör skillnaden 
så stor mellan den ena platsen och den andra, som drifver de transport- 
sökande norrifrån mot landets mellersta och södra delar och som orsa- 
kar hela olikheten i befordringsförhållanden norr- och söderut. Så länge 
lönerna ej äro reglerade med afseende fästadt vid dessa faktiska för- 
hållanden, är det omöjligt, att få en likformig fördelning af tjänstesö- 
kande. Det kommer då alltid att finnas i tjänsteafseende likställda 
platser, som äro å ena sidan maximalt å andra sidan minimalt efter- 
sträfvade. Pajala revir torde härvidlag nära nog beteckna det absoluta 
minimum; af antalet sökande dit kan minst af allt dragas några all- 
mängiltiga slutsatser. Långt innan konkurrensen om en sådan plats 
