3 8 . EDVARD WIBECK. 
dikningsassistenter, inalles 99 personer. Lägga vi härtill minst 4 hel- 
årsvikarier som t. f. jägmästare samt utanför den egentliga skogsstaten, 
men med befordringsrätt inom denna: 1 underlärare vid Kloten, 2 extra 
lärare i skogsämnen vid institutet, 1 assistent i skogsförsöksanstalten och 
minst 4 amanuenser i k. domänstyrelsen, så fås allt som allt minst 111 
för hela året anställda extra skogstjänstemän. Härtill komma de många, 
som förordnas på halft år eller kortare — så t. ex. flertalet skydds- 
skogsassistenter, — eller hvilka som oaflönade assistenter åtnjuta till- 
fälliga vikariat, skogsindelningar etc. Hur talrik denna sista, tämligen 
föränderliga kategori e. jägmästare under år 1909 kommer att blifva, 
är ej möjligt att på förhand angifva. Då emellertid ensamt de tillfälliga 
skyddsskogsassistenterna kunnat uppgå till 12 å 15 stycken, inses, att 
den ungefärliga totalsumma af 130 extra skogstjänstemän, som i mina 
förut gjorda beräkningar uppställts mot c:a 115 nuvarande ordinarie 
tjänstemän, ingalunda är för hög, utan snarare för låg. 
Man frågar sig ovillkorligen, af hvad anledning undanhållas då alla 
dessa, delvis tämligen till åren komna extra tjänstemän de förmåner, 
som följa med ordinarie anställning? Är det något i arten och be- 
skaffenheten af deras arbete, som stämplar detta som mindervärdigt gent- 
emot de ordinaries sysslor, eller är det af så tillfällig natur, att man 
af denna anledning ej kan inpassa det i en ordinarie tjänstgöring? 
I många fall kan intetdera af dessa skäl förebäras. Biträdande 
jägmästare, underlärare, extra lärarna i institutets skogsämnen, taxa- 
torerna, dikningsledarna samt föreståndaren för statens skogsförsöks- 
anstalt, se där genast 25 extra tjänsteinnehafvare, hvilka odisputabelt 
borde stå på ordinarie stat. Alla dessa tjänster taga hvar för sig en 
mans fulla arbete i anspråk, arbetsbehofvet är af sådan art, att man 
svårligen kan förutsätta att dessa tjänster någonsin blifva obehöfliga. 
För öfrigt, skulle så ske, så vore det ju tids nog att »reglera» bort 
dem då, zz borde de vara ordinarie. Sak samma med de nya öfver- 
jägmästare-assistenterna. Dessa tjänster äro i viss mån jämförliga med 
sekreterarebefattningarna vid statsjärnvägarnas distriktsstyrelser. Någon 
verklig anledning, hvarför de böra vara extra, förefinnes icke. 
Hvad revir- och allmänningsassistenterna angår, så är äfven deras 
arbete ofta af lika så själfständig och mångsidig beskaffenhet som de 
biträdande jägmästarnas eller, om man så vill, som de ordinarie revir- 
förvaltarnas själfva. Enligt gällande instruktioner kan hvarje slag af 
arbete uppdragas åt assistenten, och i själfva verket är det ju ofta så, 
att reviret praktiskt sedt är deladt mellan denne och ordinarie jäg- 
mästaren, ehuru expedition och redogörelsehandlingar äro gemen- 
samma. 
AN TER 
