LITTERATUR 49 
Tallarna af hemortsfrö hafva således en årlig höjdtillväxt af 5 till 8 
cm. mer än de af norskt frö. 
Tjocklekstillväxten är 1 analogi härmed. 
Medelstammens diameter I m. från marken var nämligen 
HOSptalan ar INemÖFISIO? Lol. ac LIRAT RA 4.9 cm. 
» > VAS » KESOSETA SO tta > dr As 
» » SONTISKOLIRON 0 SUR SEN OR 4. > 
» » » ryskt UL Cala/ als Vä allen säl Mag Se Ek SRA 3.2 » 
» SR at ere td AE BETET RARE CRERE BI ESE AR 
Kubikmassa med ris per har sig vara visareföljande: 
tall tat EMÖrI SEO 4 srt. 95-34 fastm. per har 
» » finskt SLAS ISM ILSA 40.32 » go 
SUIRSE DOTSKT ry FSE UOKADA d ga » SME 
Däremot befanns på grund af norska tallens större trögväxthet, dess 
specifika vikt högre än den tyska tallens. 
De olika tallarnas utveckling har äfven, som naturligt är, inverkat på 
markbetäckningen i bestånden. I de af nordisk härkomst ingå gräs och 
ljung i väsentlig grad, medan bestånden af de inhemska tallarna äro så pass 
slutna, att marken i hufvudsak endast täckes af barraffall. 
En påfallande biologisk olikhet visar sig hos de olika tallarna däri, att 
de af nordisk härkomst uppdragna tallarna sätta kott tidigare än de inhemska. 
Sålunda buro år 1906 endast I 2 af de inhemska kott, medan hos de 
finska voro 6 2, hos de ryska 12 3 och hos de norska 18 27 kottbärande. 
År 1907 buro endast o—2 & af de inhemska kott, men af de finska 18—19 
2, af de ryska 27—30 2 och af de norska 22—28 &. 
Denna rätt märkliga iakttagelse synes stämma öfverens därmed att de 
tyska läroböckerna och äfven de svenska (på grund af tysk källa?) uppgifva 
högre ålder för kottalstringen än som vanligen praktiken lär. FNS 
Skogszoologi. 
SEDLACZEK, Dr. W. Versuche mit verschiedenen Arten von Fang- 
bäumen zur Bekämpfung der Borkenkäfer. (C. f. d. g. F. 1908, h. 2.) 
Uppsatsen skildrar en serie försök, anställda med fångträd af olika slag. 
Försöken utfördes åren 1904 och 1905 på 4 olika platser inom Österrike 
nämligen vid Tullnerbach och Rekawinkel i Wienerwald samt vid Weitra och 
Gutenstein i Nedre Österrike. Fångträden, inalles 853 stycken, utgjordes af 
tall, svarttall, gran, silfvergran och lärk. 
Största intresset med försöken koncentrerar sig på verkningarna af de 
olikartade behandlingssätt af stammarna, hvarigenom försöksställaren sökt fram- 
kalla och urskilja just de speciella tillstånd hos virket, hvilka göra detta som 
mest tilldragande för bark- och vedborrar af ena eller andra slaget. 
Allt efter behandlingen kunna S:s fångträd indelas i följande kategorier: 
1.) Stående träd. Barken vid brösthöjd ringformigt genomskuren eller af- 
skalad på ett handsbredt bälte. Längre eller kortare tids sjuklighets- 
tillstånd hos trädet. Safstockning i bastlagret. Långsam uttorkning, först 
i splinten, sedan i kambiet. Det förtjänar påpekas, att 2:ne ringskåror 
döda trädet hastigare, om barken mellan dem får sitta kvar, än om den 
borttages. I förstnämnda fall undergår tydligen den kvarsittande, döda 
barkringen en för trädet högst skadlig förruttnelseprocess. 
Skogsvårdsföreningens Tidskrift 1909. Fackuppsatser. 
