66 2 AND. HOLMGREN. 
förefinnas nämligen växtliga och frodiga granar. Om jorden på grund 
af sin sammansättning vore varmare å almlokalen än annorstädes, skulle 
väl denna omständighet; efter hvad jag kan finna, i lika hög grad gynna 
granen som almen, hvadan ett sådant antagande ej torde vara hållbart. 
Förklaringen torde sannolikt ligga uti det kända förhållandet, att barr- 
skogen såsom vanligt vid dess höjdgräns är i hög grad uppblandad med 
löfträd, hvarigenom äfven det för almen nödiga ljusbehofvet blir till- 
godosedt. Såsom jag i en föregående uppsats antydt', är förhållandet 
mellan barrträden (där speciellt tallen) och björken vid barrskogens öfre 
gräns ett helt annat än längre ned i björkskogsregionerna. Björken är 
där af vida högre lifslängd än annorstädes, hvarigenom äfven konkurren- 
sen björk och gran emellan i fjällskogen är vida skarpare än i låglands- 
skogen. Huru härmed än må förhålla sig, visst är dock, att granskogen 
i trakten kring ifrågavarande almförekomster är i hög grad löfträds- 
blandad och den skugga, skogsbeståndet skänker marken, betydligt sva- 
gare än i granskogarna längre från fjällen. 
Ett slutligt omdöme om sydbackarna inom almens nordliga utbred- 
ningsområde torde vara att de näst bergrötterna erbjuda den lämpligaste 
växtplatsen för en sydlig flora, en växtplats, som på grund af sin natur 
äfven under gynnsamma klimatiska inflytelser ej mäktar för framtiden 
skydda nämnda flora för intrång från andra skogsträds sida. 
Som af sammanställningen öfver almlokalerna framgår, uppträder 
almen äfven å vissa bäckstränder, hvilket är fallet vid Vimmervattenån, 
Näfverede och Mörtån. 
Enligt meddelande från forstmästare E. Dahlgren växer en enstaka 
alm vid Vimmervattenån å en starkt stenbunden, svag sluttning mot 
n0r7. Mot väster, söder och öster är busken — som når 3,75 m. höjd 
med en största brösthöjdsdiameter af 5 cm. — väl skyddad af den 
kringväxande, björkblandade granskogen. Mot norr är läget mer öppet. 
Vid Mörtån växer almen å en liten holme, som under föregående 
tider varit kringfluten af ån. Vid dennas upprensning till flottled för- 
byggdes den ena grenen, hvadan vattnet nu rinner endast efter den 
andra. Jordmånen å holmen utgöres af stenbunden morän med ett 
ganska väl utveckladt myllager. Marken lutar sakta mot söder. Skogs- 
vegetationen utgöres af tall, gran och björk med ett ganska tätt busk- 
skikt af gråal, rönn och hägg. Af de två 35 å 6 m. höga almindividen, 
som här finnas, växer den ena — synbarligen den äldsta — strax intill 
ån, under det den andra står ett 20-tal meter in på holmen. 
Almen vid Näfverede, som utgöres af ett större träd om 7 m. höjd, 
1 Skogsbiologiska studier inom Arjeplougs och Jockmocks lappmarker. Skogsvårds- 
föreningens Tidskr. 1904 h. 1. 
RR 
